Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ogundiji.
En stærk krigsherre med fysisk styrke og potente besværgelser.
En skånselsløs kriger og ødelæggelsesorkan.
Et voldsomt våben ved ethvert slag.
Ogundiji er det mest dødbringende redskab
for verdens konger og mægtige herskere.
Uden Ogundiji kan konger ikke vinde slag.
KONGEDØMMET KETO
Vær stille!
Hold så mund!
Er I døve? Jeg sagde: vær stille!
Den, der laver en lyd, bliver gjort tavs for evigt.
Dette er krig.
Deres Højhed, kong Kayeja.
Hvor er dette kongeriges slægtskrone?
Men den gør mig til konge af Keto.
Ja. Hvor er den?
Den er hos forfædrene.
Forfædrene?
Hvem er forfædrene?
Tænk engang!
- Min prins! - Jeg er fortabt.
- Prinsen! - Nej!
- Det er nok! - Jeg er brændt af ilden!
- Det er nok! - Der er krig i paladset!
Vi er fortabte! Prinsen er død.
Kong Kayeja.
Din førstefødte er død.
Se op, og se på din døde søn!
Det er tabu.
Kayeja!
Okay, du der, kom her!
Deres Højhed!
Kom her!
Hjælp mig!
Konge! Hjælp mig!
Hvor er slægtskronen?
- Deres Højhed, sig det. - Slægtskronen er i…
…det hemmelige rum.
Ja, i det hemmelige rum.
Ilusimi, rejs dig, og før dem derhen.
Dig! Gå med ham.
Der er det.
Ilden har brændt mig! Min prins!
Kayeja, du har gjort mig så vred.
Jeg vil fortære en skildpadde med dens hårde skjold.
Jeg vil fortære et pindsvin med dets pigge.
Jeg vil sluge en snegl i dens hus.
Kong Kayeja!
Din tid er kommet.
Dit liv slutter i dag.
Store baobabtræ.
Hvad er der?
Hvorfor vil du, ærede mor, blive morder?
Et baobabtræ vælter ikke bare sådan!
Åh, mægtige vind,
hvorfor forstyrrer du skovens fred?
Det ser mistænkeligt ud.
Så, rejs dig!
Gbotija, søn af Lagbayi.
Den, der vågner og taler med skovens træer.
Gbotija har evnen til at tale med skovens træer.
Nu er han på vej til krigerskolen
for at lære at kæmpe.
Alle kampe får en til at svede.
Ethvert slag gør hånden svag.
Her kæmper vi til døden.
Kun de moderløse kan overleve her længe.
Ser I dem, de døde alt for tidligt.
Ja, og de er blevet til føde for Ogundijis krokodiller.
Jeg ønsker de overlevende tillykke.
Tak jeres skabere.
Velkommen til krigernes hjem.
Skynd jer.
Hurtigt.
Få dem væk.
Kugle.
OGUNDIJIS KRIGERSKOLE
Krudt.
Svamp.
Med kongelige perler.
Al dette betyder, at jeres kongedømme sendte jer hertil.
Mit kongedømme sendte mig hertil.
Jeg kom ikke af mig selv.
Vores fjender angreb os hver dag.
Derfor sendte hele kongedømmet mig hertil,
så jeg kan lære at kæmpe i Ogundijis skole.
Et lille glimt af Ogundijis mænd
indgyder frygt i andre krigeres hjerter.
- Jeg ønsker dig tillykke. - Tak.
Du må gå ind.
Hvem er den næste?
Det er jeg.
Hvad er der med benet?
Jeg blev ramt af en kugle på vej ind.
- Blev du ramt af en kugle? - Ja.
Har du ingen besværgelser mod det?
Det har jeg ikke.
Ikke? Har du ikke ekstra styrke?
Hvad laver du her?
Jeg har krig i mig,
men jeg har ikke besværgelser.
Jeg er kommet til Krigerskolen for at lære at kæmpe.
Så jeg kan kæmpe med smidighed og blive en stor kriger.
- Derfor kom jeg hertil. - Velkommen.
Kriger.
Har I lagt al jeres bagage her?
Ja.
- Er I sikre? - Ja.
Bevæg jer hurtigere.
Skynd jer lidt.
Løft hænderne.
Hvem sendte jer?
I er dødsdømte!
Velkommen til Krigerskolen.
Besværgelsernes hus.
Huset, hvor ligemænd glæder sig over synet af døden.
Spørg, før I træder ind.
Huset tillader ikke sjuskethed.
Affyr!
Spænd hanen!
Hvem var bange?
Hvem var kujonen?
Hvad er der galt med dig?
Alle ret!
Opfør jer som en kriger!
Rejs jer!
Alle op!
De modiges hus.
Dødens hus.
Prøvelsernes hus.
Døden ligger altid på lur ved krigerhulen.
Kun de modige og bestyrkede regner med krig.
Den, der fanges, bliver krigens slave.
Ikke alle, der kommer ind på krigerskolen,
lærer at kæmpe og bliver til en kriger.
En smule latter og meget gråd
er den eneste måde at leve med nogen uden problemer.
Velkommen.
Krigere!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved.
- Hjælp! - Hjælp os!
I vil alle dø i dag.
Hvor er de?
KONGEDØMMET MODEDE
Vent, hvad vil du ellers have mig til?
Du sagde, jeg burde forlade området, og det gjorde jeg.
For at undgå problemer her overlod jeg tronen til dig
og skjulte mig, men du sendte bøller
for at tage det, der tilhører mig.
Hvad er problemet præcist?
Det kaldes anciennitet.
Hvilken fjollet anciennitet?
Se her, gråt hår betyder gammel,
og skæg gør dig ældre.
Ser du lappen? Det er ren undervurdering.
En overordnet kan forvise dig til intet.
Sikke en dum ting at sige.
Alarinka trænger ikke ind på forbudt område!
- Jo! - Og hvis jeg gør?
Baba fører dig til din død.
Vent lige, kaprede du ikke kongetitlen?
- Ikke sandt? - Var du berettiget til den?
Er du ikke en bastard?
Din far har ikke kongeligt blod,
jeg ved, at kun din mor er kongelig.
Du tog kronen fra ham,
- og han bekæmpede dig ikke. - Ikke sandt?
Nu vil du tage hans mulighed
for at tjene til føden.
Baba! Du er for slem!
Lad os gå.
- Hør her… - Hvad?
Det siges, at hvis en mand og en kvinde kan gå og urinere samtidig,
vil en af dem have mere urin på bagsiden af benet.
Når jeg er færdig med dig … Lytter du?
- Hvad vil du gøre? - Vores forældre og familier…
- Hvad med dem? - …vil ikke kunne genkende dig.
Jeg kan lide, hvad du siger.
Pas du hellere på fra nu af!
For jeg har startet krigsilden.
Og jeg har også smidt vand på ilden.
Når det vand når kogepunktet,
vil du ikke kunne spise Amala med det.
Og? Jeg vil skrælle din hud af.
- Jeg vil hælde det over din krop. - Dig?
Du vil miste livet i denne kamp.
Dit liv slutter i mine hænder. Undervurder mig ikke.
Min ven, stress ikke.
- Jeg kommer igen. - Får jeg lov, så skader jeg dig.
- Du vil lide, til du dør! - Jeg skal vise dig!
- Er skomageren hjemme? - Ja.
Ogundiji,
faktisk har han plantet afgrøder over hele området.
Din bror gaber over mere, end han kan klare.
Han leder efter problemer.
Jeg er ild!
Når jeg er vred, blændes jeg af raseri.
Det er godt.
Jeg er straks tilbage.
Spørg, hvad vi kan gøre, og vi viser det.
Hvem knuser hænder, når hovedet kan knuses?
Hvem vover at betræde stien, hvor jeg går?
Hvem vover at udfordre mig?
Jeg er rædsel. Jeg skræmmer en far, og hans barn besvimer.
Hør!
Bekrig dem i Ota Efon.
De har taget munden for fuld.
Deres dødstidspunkt er kommet.
Krigere!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved!
Affyr!
Tordenguden!
Ildbringeren! Med ild fra øjne og mund!
Angrib dem!
Hejsa.
Hvordan går det?
Nyt fra slagmarken?
De er lige taget afsted.
Selvom krigen mod Modede-landsbyen ikke er en stor krig,
er de ikke allerede tilbage.
Krigsherren har ikke planlagt det rigtigt.
Hvorfor sender han højtstående krigere som os til disse småkrige?
De brikker, han burde have sendt,
har vi skubbet ud på slagmarken.
Vi, der er tilbage, kan kun glæde os.
Du har ret.
Angrib!
I går
kom hvide mænd med våbengaver.
Min herre,
solgte du noget til dem?
Nej.
De anerkendte kun det store arbejde, vi har udført.
Jeg har beholdt tre, som du kan tage med hjem.
Tak, herre.
Det gør mig så lykkelig.
Og jeg vil lære dig at bruge dem,
for de er ikke som vores normale våben.
Måske ved krigsherren ikke, at han har opfostret farligt afkom.
Og at hans skorpioners stik er potent.
Han har også frembragt galskab.
Måske har han glemt, at vi ikke er novicer i krig.
- Er vi uvæsentlige? - Nej, vi er ikke.
- Er vi ubetydelige? - Vi er ikke små.
Vi er ikke små. Vi er ikke amatører.
For under Alaras krig
Kæmpede vi med ham
I Ajeros krig kæmpede vi med ham
Men Modedes krig er ikke alvorlig
Under Alaras krig kæmpede vi med ham
I Ajeros krig kæmpede vi med ham
Men Modedes krig er ikke alvorlig
Gbogunmi! Jeg er straks tilbage.
Jeg er straks tilbage.
Majala, hvad er der sket?
Hvorfor farer du omkring?
Nyheder møder hvepsen hjemme.
Viden møder en derhjemme!
Vis mig det!
Vederstyggelighed!
Firbenet kan prøve, men kan ikke smadre muren med hovedet.
For hvem vil geden gø som en hund?
Agemo!
Skynd jer til fronten.
Den, vi løber mod, er det, vi kalder en guddom.
Den, der går med opspærrede øjne…
En, der tappert går ind i en by, kaldes en heks.
I tre, kombiner jeres spirituelle kræfter.
Hjælp Agemo ved fronten.
Agemo!
Når krigsherrens bedste elever svigter i kamp,
når krigen bliver uovervindelig,
påkalder Ogundiji den maskerede dæmonsnigmorder Agemo.
En gang til!
Under Alaras krig kæmpede vi med ham
I Ajeros krig kæmpede vi med ham
Men Modedes krig er ikke alvorlig
Rist den yams hurtigere.
I Alaras krig kæmpede vi med ham
I Ajeros krig kæmpede vi med ham
Men Modedes krig er ikke alvorlig
I Alaras kri…
Hvor vover I?
Jeg gav jer en opgave, I uddelegerede den.
Ved I ikke, at en uddelegeret ordre bliver til et forslag?
Er der to herrer, vil en af dem leve i smerte.
Intet problem.
Jeg vil latterliggøre jer foran de yngre.
Dig!
Og dig!
Smid dem i fangehullet, og lås dem inde.
Giv dem ikke mad og drikke,
til jeg beslutter, hvad jeg gør med dem.
Krigere!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved!
Maden er klar, kom så, alle sammen!
Maden er klar.
Undskyld, hvor er resten af maden?
I aften er der ikke plads til fråseri.
Ja,
et majsbrød og en bønnebolle skal deles af to.
Det er ikke muligt.
Vores frue Kitan sendte os med denne mad til jer.
Og? Gå tilbage, og fortæl hende det.
At jeg, Gbotija sagde,
at et majsbrød og en bønnebolle
ikke er nok til en person.
Tal mindre om at bede to personer
dele et majsbrød og en bønnebolle.
- Det er forkert. - Okay.
Intet problem.
Vi vil viderebringe jeres besked.
Jeg sagde, det var umuligt.
Er det ikke rigtigt?
Okay.
Hvem af jer bad pigerne bringe maden tilbage til mig?
Er I alle døve?
De er ikke døve.
Det var mig.
- Dig? - Ja.
Selv dine ligemænd i de andre lejre klagede ikke,
men det gør du.
Er han kommet til fornuft nu?
Han er lidt stædig.
Måske burde du bare dræbe mig,
for jeg holder ikke mund.
Jeg siger fortsat sandheden.
At kæmpe på tom mave
og svinge sværd med dårligt helbred
er ikke det, Oduduwa ønsker.
Du vover stadig at tale?
Skubber dine læber stadig ordene ud?
Insisterer du på at være så stædig,
vil jeg ikke gøre det let for dig.
Og gør du mig virkelig vred,
bliver du henrettet.
Dør jeg, kommer jeg i min himmel.
Flot klaret.
Fruen sagde, jeg skulle give appelsinerne til Gbotija.
Undskyld.
Sæt dig.
Jeg vil hellere stå.
Men jeg insisterer på, at du sætter dig.
Tak.
Når vi ser en rotte,
der brøler blandt tigre,
må vi rose den.
Det er mig.
Du af alle,
er du slet ikke bange?
Du tiltalte mig uden nogen respekt.
Når selv dine overordnede ikke tør.
Du er en modig mand.
Undskyld.
Jeg ville ikke være respektløs.
Jeg hader snyd.
For mig,
sammen med min skaber,
kan jeg gå imod enhver, hvis jeg føler mig snydt.
Det slemme betragtes altid som slemt.
Nu jeg tænker over det,
er det ikke, hvad du tror,
der var ikke nok majsmel,
og jeg ønskede ikke, at I gik sultne i seng,
så jeg bad dem servere det, vi havde
med tanke på, at ved daggry
vil I alle få dobbelt rationer.
Det vidste jeg ikke var tilfældet.
Det er tydeligvis en miskommunikation.
- Vær ikke vred. - Nej, bliv.
Vred? Jeg er ikke vred.
Nu er du mere værdifuld for mig.
Og for at bevise at jeg ikke er vred,
vil du så gerne være min ven?
Ven?
KONGEDØMMET AJE
Er det ikke tydeligt med alle dem,
der siger, at det her ikke er nok.
Siger nogen det,
kan de ikke selv være nok til evigheden.
- Jeg synes, det er lidt. - Det er ikke lidt.
Jeg håber, du ved,
- Ja. - at hun vil gifte sig for madens skyld.
Når man regelmæssigt giver børn mad, bliver du deres gode ven.
Er det, vi har medbragt, ingenting?
- Hvad er det her? - Det er rigeligt.
Eller skal vi hente mere?
Nej, det her er nok.
- Er det nok? - Ja.
Vores svigermor er her.
Velkommen, mor.
- Velkommen, mor. - Min fremtidige svigersøn.
Gnid ikke din skønhed ned i skidtet.
Tak, mor.
- Den store bonde. - Tak, mor.
Tak, mor.
Så længe hakken og jorden kan sammen,
er jeg sikker på, at den store bonde ikke vil mangle noget.
Jeg er overvældet af glæde, og mit hoved vokser.
Det er ikke kun glædestårer.
Lad ikke dit hoved blive for stort,
for så knuser din ven der det med et stykke brænde.
- Mig? Det kunne jeg ikke. - Ikke?
For det, du lige sagde, giver jeg dig en knold yams.
- Mange tak. - Takker du mig?
Jeg giver dig to knolde.
- Jeg takker dig igen. - Udviser du mere taknemmelighed,
belønner jeg dig med mere yams.
- Jeg vil takke dig for evigt. - Det er nok.
Du burde vide, hvornår du skal stoppe.
Tak, mor.
Har din kommende kone det godt? Mødte du hende hjemme?
Mor, vi har været her hele morgenen,
men ingen er kommet ud til os. Vi har ikke set nogen.
Ingen.
Det kan ikke passe.
Hvordan kan det være?
Hvor er hun henne?
Jeg er straks tilbage.
Mor, forresten…
Alt dette er til dig.
Er alt det til mig?
Ja, mor.
- Ejer jeg alt det? - Ja, det er dit.
Og du sagde, at ingen tog sig af jer?
- Det skal straks ske. - Tak, mor.
Jeg er straks tilbage.
Min ven, vær taknemmelig for mig.
- Tillykke! - Vær taknemmelig for mig.
- Tillykke. - Ønsk mig tillykke.
Min ven, hyld mig.
Hyld mig.
- En bonde, der aldrig sulter. - Ja…
Med den største høst.
- Store klynger plantaner. - Ja…
Og en hårdtarbejdende bonde!
Min ven, det er mere, end jeg forventede.
Min ven, det er nok med lovprisningen,
- så du ikke vifter mig væk. - Det gør jeg ikke.
Men gør mig en tjeneste, kald mig "tordenguden".
- Men du er ikke Sango. - Lad mig ånde ild.
Ånd ikke ild.
- Ah! - Du kan ikke…
Goddag, "fremtidige ægtemand".
Med de alt for store læber.
En tåbelig mand, der leder efter noget, der ikke er tabt.
- Sådan en formålsløs sjæl… - Hvad?
Han vågner hver dag for at udføre urentabelt arbejde.
- En værdiløs vandrer. - Jitoni?
Mor, hold dig ude af det her.
- Hvorfor gør du det? - Lad nu være.
Lad ham lytte til de samme ord, der gjorde egernet døvt.
Ajitoni, hvis du ikke respekterer min ven,
så vis i det mindste respekt.
Jeg står lige her!
Jeg kan se dig.
Var du ikke medskyldig, ville du ikke være fornærmet.
To sanseløse idioter, der går rundt sammen.
To fjolser, der spankulerer rundt.
I er begge tåber.
Nu har jeres tåbelighed nået grænsen,
og jeg tvivler ikke på, at I begge lander i unåde.
Jeg kan ikke tage mere.
Selvfølgelig kan du ikke udholde det.
Er dette med tvang? Jeg har sagt, jeg ikke vil ægte dig.
- Gå hjem. - Jitoni, hvad er der galt med dig?
- Min sviger… - Mor…
Hun mente det ikke.
Kom … Mayegun, vær tålmodig.
Vent på mig. Lad mig tale med hende.
Måske bør du også holde mig tilbage.
- Lad ham ikke gå med gaverne. - Vent på mig.
Jitoni!
Den person, der kan skade os og gøre os lykkelige,
og et stinkdyr kan dræbe en kylling for sjov,
så forstår Gud helt sikkert alting.
Hvad forstår Gud præcist?
Giver du et barn en opgave, vover det ikke ikke at udføre den.
Hvorfor adlyder de ikke en direkte ordre?
Hvem tror de, de er?
Jeg forstår dig, ægtemand.
Vi skræmmer børn med den hellige stok,
vi slår dem ikke med den.
Tilgiv dem.
Mange tak.
Må guderne huske dig.
Tak.
Tak mig ikke, tak Gbotija.
Han er grunden til, vi får to portioner.
Ellers kunne jeg ikke give dig al den mad.
Gbotija? Gbotija hvordan?
Er han ansvarlig for maden nu?
Ja. Kitan gjorde ham ansvarlig for at give os mad.
Har du ikke straffet dem nok?
Tilgiv dem.
Jeg har hørt dig.
Tak.
Er der et problem?
Enifunto, du kan gå.
Hvad skete der?
Forsvind!
Tænk engang?
Bare fordi vi ikke er i lejren, så går tingene amok?
Hør, hvem af de nye kaldes Gbotija?
Død!
Kom maden tilbage i munden.
Gør det så!
Tilbage i munden!
Godt.
Wehinwo,
jeg låste dem inde, og du vover at give dem mad?
Slet intet problem.
En flue dør i palmevinen.
I tre slippes fri.
Men I dræber ham selv.
Bind ham i midten af træningsområdet.
Krigere!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved!
Red mig.
- Hjælp mig… - Luk munden.
Han kender ikke alvoren af sin forbrydelse.
Læg mere på ilden.
Jeg beder dig!
Hjælp mig, udvis barmhjertighed.
Denne smerte er for meget.
Jeg beder dig.
Læg ikke mere på ilden.
Denne smerte er for meget.
Jeg beder dig.
- Hvad døde han af? - Døden.
Hvilken hund træder ind i tigerens hule for at dræbe dens unge?
Han fornærmede Ogundiji, og skældte ham ud.
Ogundiji, søn af Ogunrogba, du er for ondskabsfuld.
En dreng som hele landsbyen sendte for at lære af dig,
du skældte ham ud, så han døde.
- Er han død? - Han er død.
Hvem bragte hans lig hertil?
Nogle af Ogundijis soldater.
Hvorfor bandt du dem ikke og slog dem?
Kan hår gro i ild?
Hvem vover at konfrontere dem?
- Ved kongen det her? - Nej, ikke endnu.
Men vi må informere ham.
Lad os gå.
Er denne person grunden til, at Ajitoni fornærmede mig?
Ja, det er ham.
Ajitoni er lige kommet.
Hun er her.
Hvem har brændt min elsker?
Hvem har fjernet tøjet på min ryg?
Hvem har gjort, at jeg er nøgen?
Hvem barberede geden?
Hvem udtørrede floden væk fra fiskene?
Lad mig ikke blive vanvittig. Væk mig.
Væk mig! Wehinwo!
Lad mig dø med ham.
Du kan ikke tage med ham.
Hjælp mig.
- Lad mig dø med ham. - Toni, det er okay.
KONGEDØMMET BA'NWOO
Konge, jeg hilser dig.
Alle de vigtige ikoner fra alle områder.
Sender vi et barn på et ærinde,
og barnet klarer det,
- burde vi værdsætte det barn. - Ja.
Vi bør tage os af ham.
Derfor indkaldte jeg til dette møde.
Ogundiji, søn af Ogunrogba,
der vil fejre "ORI"-festivalen.
- Vi har hørt om den. - I har hørt om den.
Ogundiji gjorde mig en stor tjeneste, og jeg gengælder den gerning.
Jeg vil give ham fire, stærke heste.
Ja, var det ikke for ham, ville jeg være blevet en død konge.
Maskeraden ville være slut, og kroneejeren ville komme efter den.
Er du berettiget til den krone, du bærer?
Er det den vej, du vil følge?
Hvis det er,
betyder det, vi alle er i sammen båd.
Ingen af jer er berettiget til jeres poster.
Ogundiji kaprede det til jer alle.
Det er sandt, han har ret.
Men kan en sandfærdig person samle rigdom?
- Lad os ikke fornærme os selv. - Det var bare en påmindelse.
Tænk engang.
Vi var færdige med samtalen, og alt er besluttet.
Lad os ikke stirre på maden, lad os spise.
- Ja? - Lad os spise.
Deres Højhed, er det antilope eller perlehøne?
Det er perlehøne.
Det er perlehøne, fordi jeg siger det.
Jeg hilser ejeren af dette hus, før jeg træder ind.
Abuala, portvogter for Olodumare, jeg hilser dig.
Elegiri, jeg hilser dig.
Kom til bevidsthed.
Kom til jeres sanser.
Når en mor kalder, svarer barnet.
Når guderne gør tegn, svarer præsten.
Hvis præsten hidkalder ånden, kommer ånden ud.
I dag har jeg ofret en ged, lad den blive accepteret.
Jeg har ofret et lam,
alt, jeg siger, skal ske.
Elegiri!
Det er godt.
Tak, jeg er taknemmelig.
Nu bør du
fortælle dem alt, du vil.
Fortæl dem det.
Begynd!
Elegiri, jeg beder dig,
kom og hjælp mig.
Kom og kæmp for mig.
Ogundiji tog noget værdifuldt fra mig.
Han har snydt Elegbedes lille hus.
Han så Alaja-landsbyen som en lille landsby og udnyttede os.
Elegiri, jeg beder dig,
hjælp mig og kæmp for mig.
Skynd dig, tag til Ogundijis hus, og dræb hans kone.
For han dræbte min elskede,
og hvis hans kone dør, er det ingen forbrydelse.
Alt, hun siger, skal ske.
Gå så.
Jeg sagde gå!
Er du så bange?
Du er jo en flot, ung mand.
Og min far vil ikke gøre mig til hans kone,
og jeg vil ikke være single for evigt.
Hør, Iroyinogunkitan,
jeg er ikke bekymret for mig selv.
Jeg er bekymret for dig.
For jeg ønsker ikke, at du og din far skændes.
Derfor sagde jeg, vi skulle tage det langsomt.
Ja, men min far er ikke hjemme nu.
Og når du har set, han ikke er hjemme,
burde du være kommet hen og lege med mig.
Vi må være tålmodige med alt…
Goddag, mor!
Velkommen, mor.
Jeg håber ikke, der er problemer.
Mor … Hvad er problemet?
Spørger du virkelig om det?
Hvad laver den unge mand her?
Unge mand?
- Mener du Gbotija? - Nej.
Jeg mener "Gbotogun",
for hvad laver han her?
Din far må ikke se ham her.
Jeg har hørt dig.
Du må hellere lytte.
For en respekteret gæst ved, hvordan han skal opføre sig.
- Der var vel ikke et problem, vel? - Nej, lad os gå.
Et tabu!
Gribbens afkom dør ikke, når den er der.
Jeg er den ældstes kat og ikke mad til et barn.
Den, der slår en havfrues barn, kommer ikke hel hjem.
Hvor kommer I falske dæmoner fra?
I er sygdom, og jeg er døden.
Sygdom og død er ikke venner.
Når døden taler, tier sygdom.
Se jer omkring, I vil dø i dag.
Umuligt!
En flagermus spiser og har afføring gennem munden.
- Dette er det store slag. - Stands kuglerne.
Krudtet skal ikke virke.
Døden er magtesløs, når man kender identiteten.
Flagermus lægger ikke æg.
Store teaktræ, du ejer deres geværer, og du må ikke forråde mig.
Husk, at jeg svor en ed med dig.
Store teaktræ, transformer deres geværer for mig.
KONGEDØMMET LARINLE
To søjler af mit hus, jeg drager i krig!
Tordenguden, det er tid til krig!
Det er tid til krig.
Her er han, kom og red mig.
Ashabi?
Hvad er det her?
Hvem vil du føre krig mod?
Hvilken landsby vil du bekrige?
Elesun har kaldt til krig!
De skal se krig.
Bror, en heks må ikke spise penge,
mens Esu ikke må spise kokosolie.
Du ved, det er din svigermors landsby.
Spørg ham.
Jeg ved ikke, hvem der gav ham den dumme opgave.
Hvem gav ham denne ufølsomme opgave?
Sig, at smider vi sten ind på markedet,
så rammer det venner og familie derinde.
Burde jeg stadig lide, når jeg har en mand som dig?
Hvad vil min far sige, når han hører det her?
Hvorfor gjorde du det her?
Når du ved, at siden min mor døde,
er der intet, jeg kan gøre for Ashabi.
Vil en som mig acceptere at kæmpe i krig og så bakke ud?
Jeg, Gbogunmi!
Jeg, Gbogunmi! Gbogunmi! Søn af krig!
Søn af krig og besværgelser!
Jeg, søn af Ogun Lagbede,
jernbukkeren.
Den, der stikker med formål.
Den, der kæmper som stormen.
Den, der indsamler krig som yamsknolde.
Er det galskab eller sindssyge?
Herre!
Vi er ikke venner!
Vi er ikke på samme niveau!
Vi har aldrig været af samme kaliber.
En hund kan kun logre med halen til sin ven.
Hvornår blev I til det?
Hvor vover I?
Jeg synger krigerens sang,
og I støtter det som en kujon.
Jeg gav jer en opgave, og I magtede det ikke.
I ydmygede mig foran folket, der elsker mig.
I gik fra ven til fjende.
Et ben inde og et ben ude.
Jeg troede, jeg kunne prale med jer.
Jeg skammer mig over jer.
- Baba, min herre, der er… - Ti stille!
Jeg taler, og du vover at afbryde mig.
Forklar det for mig!
Hvorfor tror I, at I kan udfordre mig?
Gbogunmi!
Du adlød ikke min ordre.
Det vil du fortryde.
Udvis barmhjertighed, herre.
Ægtemand,
du må foretage et valg.
Det, Gud har velsignet os med, er mere end nok.
Lad os forlade Ogundiji.
- Så er det dig? - Goddag.
Mig?
Jeg hørte, det var dig,
der bekæmpede fjenderne, der kom ind i krigsherrens hus.
Altså…
Jeg fulgte kun i dine fodspor.
Ægtemand,
er du færdig med Gbotija?
Ja, jeg er færdig med ham.
Jeg formoder, du giver ham en lille gave.
For helt ærligt, så gjorde den unge mand det godt.
Skal jeg skære hovedet af for ham?
Vær ikke vred.
Du ærede mig, og jeg er tilfreds med dig.
Se på mig. Jeg vil give dig besværgelser.
Ikke alle har besværgelser efter 20 år i Saki.
Så efter 30 måneder i Ijebu kan man ikke nødvendigvis forbande folk.
Uden besværgelser kender du aldrig ægte magt.
Jeg kom hertil og lærte om krig og besværgelser…
Jeg har mange besværgelser!
Jeg har farlige besværgelser.
I denne krigerhule,
efter den store krigsherre Ogundiji
og Agemo, den maskerede snigmorder,
har der aldrig været en anden kriger som mig her.
Jeg, Gbogunmi, barn af krig, søn af Ogunlagbede, jernbukkeren…
Den, der indsamler krig som yamsknolde.
Vi har ikke mødt hinanden rigtigt.
- Okay. - Ja.
Hvad med Gbogunmi?
Han har ventet udenfor hele morgenen.
- Vær sød at tilgive ham. - Tilgive hvem?
Hvem tror han, han er?
Jeg har ikke besluttet, hvad jeg gør med Gbogunmi.
Godt så.
Hvad med mad? Vi har lavet den.
Jeg vil spise ni snegle denne eftermiddag.
Ni snegle, trods al den stress, der følger med at forberede maden?
- Hvad sagde du lige? - Ingenting.
Hvor er herren? Er han færdig?
Han forlod værelset, da han var færdig med at tale med mig.
Ham, der bor med en ukendt, er ens fjende.
Du kan gå, men sørg for, at vi mødes snart.
Okay, tak.
Min skæbne er at være vigtig.
Dette er kokosnøddevand. Det lækker ikke.
Dette er Adun. Må dit liv blive sødere end Adun.
Denne ged vil sende din død og sygdom væk.
Jeg omfavner rigdom og afviser elendighed.
Spis dette.
Han ved ikke, det er hovedet.
Gbotija!
Det, der har en begyndelse, har en afslutning.
Det, der så svært ud, betyder intet nu.
Men helt alvorligt, min elskede,
- i dag var du større end livet selv. - Virkelig?
Ingen har gjort det, du gjorde i dag.
- Passer det? - Jeg er så stolt af dig!
Kun min far har den rekord.
Hvordan gjorde du det?
Jeg er en kriger og skal opføre mig sådan.
Du må tæmme iroko-træet, før det bliver for højt.
Hvad han har gjort?
Bare fordi han reddede din kone,
så behandler hans ligemænd ham som en konge.
Ogundiji!
Børn nu til dags er som slanger, man kan ikke stole på dem.
Gør noget ved det.
Behandl det ikke let.
Stammer du fra en krigerafstamning?
Nej, vi er ikke krigere i min klan.
Lagbayi er min fars navn.
Hjælp!
KONGEDØMMET IWON
Store ackeetræ, skjul min søn.
Store gahmartræ…
Min fars død
berørte så mange ting i mit liv.
Kyllinger og bushfugle klarede ikke betingelserne.
Derfor
besluttede jeg mig for at lære at kæmpe.
Og når jeg bliver en kriger,
vil jeg spørge fjenden, hvem dræbte Lagbayi.
Jeg vil hævne folket af Iwons død.
Den, der danser, når krig nævnes,
der glædes over lyden af krig som en spurv.
Hvordan kom du ud af træet den dag?
Alle i Lagbayi-slægten
kender træer ved deres navn.
Træskærere og træer er venner bundet af eden.
Drengen har vundet mit hjerte.
Se på mig!
Jeg vil gøre dig til en kriger.
Ingen vover at gå imod mig.
Jeg, Gbogunmi søn af Ogun Lagbede.
Jernbukkeren.
Den, der kæmper ufortrødent, hvis mod ingen grænser kender.
Den, der indsamler krig som yamsknolde.
Er det galskab eller sindssyge?
Se på mig, du kan ikke gå nu. Jeg giver dig en magtfuld besværgelse.
- Den kaldes "Når kampen er hård". - Jeg er meget taknemmelig.
Det ville glæde mig.
Gbotija!
Jeg hører, du modstod det værste vejr.
De siger, du burde forfremmes til næste rang.
Men ingen kan gøre det uden en prøve.
For kun de stærke og modige
kan kaldes krigere.
Tak, vismand.
Prøven er opdelt i tre dele.
Ønsk dig selv tillykke, hvis du klarer alle tre.
I din første prøve
skal du og Gbogunmi kæmpe til døden på min træningsbane.
Kriger!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved!
Ogundiji!
En bonde, der tager mad med ud i vildmarken,
gør det ikke til turen ud,
men til turen tilbage.
Min søn.
- Vismand. - Din karakter har fremhævet dig.
Kongen sender kun sin yndlingsslave på ærinder.
Slaven, der klarer kongens ærinde,
får store belønninger.
Denne prøve foran dig…
er en prøve, der giver forfremmelse.
Klarer du det, forfremmes du.
Men, vismand,
hvorfor skal jeg kæmpe mod Gbogunmi?
Min søn,
Ogundiji gør, som han vil som en gud.
Og han er fuld af vidundere som en kamelæon.
Og Gbogunmi,
han er døden.
Han er døden, der dræber med hævn.
Et dæmonisk menneske, der kæmper som en besværgelse.
Vismand! Det betyder, at min død er nær.
Min søn, døden er her ikke endnu…
…og det var ikke for at skræmme dig.
Jeg sagde det bare, som det er.
Men
kyllingen, der galer som hanen, bliver aldrig bytte for høgen.
Godnat.
Er Ogundiji virkelig så ondskabsfuld?
Der er intet andet ord for en ondskabsfuld mand.
Ogundiji elsker at tilfredsstille sit ego.
Han bruger folk, men beskytter sine egne.
Ogundiji kommer ikke med forslag. Han giver kun ordrer.
Vi ved, han ikke kunne lide noget, du gjorde. Hvad har Gbotija gjort?
Han har ikke gjort noget,
Ogundiji bryder sig bare ikke om, at Gbotija hyldes af alle.
Ogundiji elsker at være centrum.
Ogundiji vil bare sende drengen til en tidlig død.
Hvorfor betale gode gerninger med ondt?
Trods det, du sagde, drengen har gjort for ham…
- Så beder han dig dræbe ham. - Ja.
Og jeg må adlyde ordren…
…for de kampe, jeg ikke fik tildelt, kæmpede jeg i
uden at nævne den eneste, der kun er for mig.
Jeg burde ikke nægte at adlyde ordren for anden gang.
Jeg er ikke glad for, at jeg vil bruge min hænder
til at dræbe drengen, der kalder mig "far".
Krig er smerte.
Forsvind!
Store omotræ,
jeg ser dig, jeg kender din afstamning.
Du bad dem ikke skære i træ fra dig, men de udskar dig til våben.
Du bad dem ikke udskære trommer af dig, men det gjorde de, og de sprang.
Åh, omo! Den har besejret døden.
Inden i ham må du…
Gbogunmi!
- Gbogunmi! - Min far.
Gbogunmi, min far.
Min far! Gbogunmi!
Kom her.
Du er min søn…
…og fremadrettet har jeg gjort dig til min ven med en ed.
Se mig som din far.
Jeg vil være der for dig som en far.
Du er nu min blodsbroder,
og jeg vil altid passe på dig,
uanset hvor småt det er, for nu er du mit blod.
Min far! Gbogunmi!
Gbogunmi!
Gbogunmi, den store kriger!
Gbogunmi, den stærke mand!
KONGEDØMMET ILUDUN
Tænk, at det, Ogundiji forventede,
ikke var det, som skete.
Godt, at det gik, som det gik.
- Ja? - Ja, jeg er glad.
Vidste du ikke, at Gbogunmi er et frygteligt menneske?
Jeg gav ham en opgave, og han nægtede.
Han vovede at trodse Ogundiji med samme opgave.
Ja. Og nu udskammes han.
Han udskammes.
Selvom han kravler, så er han i himlen nu.
Deres Højhed, hvor er din datter Morounmubo?
Hun græder på sit værelse.
Er hun flyttet tilbage?
Ja, det er hun.
Hvorfor tage tilbage, når hendes ægtemand er død?
Jeg beordrede hende til at komme tilbage til mit palads.
Bliver hun der, vil de gifte hende bort,
og det vil jeg ikke have.
I så fald skal vi vare vores tunger.
I mit palads? Ingen kan ændre min ordre.
Gbogunmi har ingen besværgelser.
Se, hvor let han blev dræbt af Gbotija?
En dreng, der kunne være hans søn.
Hvorfor har han indsamlet penge?
Han hævdede at have kæmpet i krige.
- Indsamlet penge for ingenting. - For at lave ingenting.
Så I er en del af de ondskabsfulde folk i denne verden.
Så I er de onde bag maskerne.
Selvom nogen håner hans død,
så burde det ikke være jer.
Så skammeligt.
Far. Trods alt det, han har gjort for dig.
- Din svigersøn. - Hvem er hans svigerfar?
Gav jeg ham min datter? Advarede jeg dig ikke imod det?
Jeg advarede dig. Du giftede dig med ham, nu er han død.
Det har du selv været uden om.
- Var du imod vores ægteskab? - Ja.
Var det derfor, du dræbte ham?
Er jeg Ogundiji eller Gbotija?
Eller en hyret snigmorder?
Jeg dræber ikke folk, jeg er en konge.
Og forsvind så!
- Regent Oyenike. - Deres Højhed.
Bed Ogundiji give os en anden magtfuld kriger,
der vil gøre, som vi siger.
Ikke som Gbogunmi.
Det skal være en, vi kan kontrollere.
- Med tryk på kontrollere. - Glem ham.
Den anden prøve!
Du skal sove i en kiste i syv dage uden mad eller vand!
Hvad?
Hvorfor vil de placere mig
i samme position som de døde?
Og i syv dage?
I en kiste? Når jeg ikke er død?
Det er nok, min elskede.
En frygtsom kæmper bliver ikke kriger.
En kriger, der viser frygt, kaldes en kujon.
En doven bonde, der ikke har sået, før regnsæsonen slutter.
Og en, der ikke har planter at høste,
vil ikke have penge til året.
Vær ikke bange, og vær ikke en doven kujon.
Se kun mod målet.
Døden i dag, rigdom i morgen…
Dør vi i dag,
hvordan kan vi så nyde rigdom i morgen?
Jeg tror ikke, jeg vil gøre det her mere.
Måske bør de få den maskerede snigmorder Agemo til at dræbe mig.
Nej!
Ved gudernes magt, så møder du aldrig Agemo.
Elsker du mig ikke mere?
Hvorfor sige det, når du ved, jeg elsker dig?
Du er det eneste, jeg har tilbage i verden,
og jeg elsker dig så højt, Kitan.
Hvis det er tilfældet…
Tror du så, at Ogundiji
vil give sin eneste datter til en kujon som dig?
Godt så.
Jeg hører dig.
Hvis det er det, du ønsker…
Så gør jeg, som du ønsker.
Jeg vil gøre alt, du ønsker.
Men skulle jeg ikke overleve…
…så pas godt på dig selv.
Der er to udfald af en vejrmølle.
Man lykkedes og står…
Eller fejler og falder.
Falder jeg, så husk min kærlighed til dig.
Ved gudernes magt
så skal du ikke falde.
Barnet, der ligner mig.
Barnet, der arbejder med en i en krig.
Den, der kæmper uden at se sig tilbage.
Den, der går med til kongens flod.
Min datter, er alt okay?
Mor…
…han har været låst inde i den kiste i tre dage uden mad eller vand.
Skal han virkelig være derinde i syv dage?
- Iroyinogunkitan. - Mor.
Du er vel ikke forelsket?
Besvar ikke mine spørgsmål med spørgsmål.
Skal han være derinde i syv dage?
Ja, det er obligatorisk.
Ja…
Vil han have forfremmelsen, må han betale prisen.
Ja, vi ses senere.
Det er ikke retfærdigt,
i det mindste burde han få vand,
selvom han ikke må få mad.
Min elskede.
Atanda fra Iwon Town.
Sønnen af den, der udskar irokotræet.
Søn af vagtposten.
Barnet af træer lider ikke af hovedpine.
Min lever må ikke gøre ondt…
Gbotija.
Gbotija!
Jeg svarer dig syv gange.
Jeg svarer dig otte og seksten gange.
Jeg, Gbotija søn af Lagbayi, træskæreren.
Jeg er stærk og sund.
Er han stærk og sund?
Hans stemmer lyder så stærk som en klokke.
En, jeg har holdt i en kiste uden mad og vand?
Intet problem.
Alle handelsmænd vil tjene på bonden,
derfor må bonden modstå dem.
Der er mere at gøre.
Hvor kommer vandet fra?
Gurgl vandet, og spyt det ud.
Store irokotræ! Spyt det ud.
Skovens stærke træ!
Det store irokotræ, der dagligt tager imod et offer.
Oluwere!
Husk, at jeg svor en ed med dig, forlad mig ikke.
Store irokotræ!
Store iroko! Gå i stykker!
Hvad?
Hvad sker der? Jeg kender alle træer.
Jeg kender alle jeres navne.
Vend ikke ryggen til mig nu, jeg svor en ed med jer.
Jeg har spist med jer.
Eyo!
Hån mig ikke, lad mig ikke trygle for meget, før du svarer mig.
En flagermus spiser og har afføring gennem munden.
Vand forbliver ikke længe på æggeskaller.
Lad mig komme ud.
Hvordan kan dette stadig ske?
Store omotræ, er det dig?
Store træ, store Omo, husk, at jeg svor en ed med dig.
Omo, forråd mig ikke. Lad mig ikke dø herinde.
Man kan ikke leve i et opvarmet hus og være komfortabel.
Lad forfædrene acceptere alt, jeg har sagt i dag.
Accepter alt, jeg har sagt til guderne.
Jeg beordrer denne kiste til at gå i stykker!
Gbotija!
I din tredje prøve
skal du drage i krig mod Alaje-folket,
hvor de sendte ånder for at angribe min kone i mit hjem.
Du skal fuldstændig
udslette dem.
Og kun tre unge krigere tager med dig.
Krigere!
Vi kæmper med besværgelser og vores sved!
Iroyinogunkitan.
Afholdes rigdomsfestivalen ikke i Aje?
Dog beder Ogundiji os føre krig mod dem
og vende deres lykke til sorg.
Hvorfor?
Hvem gør det?
Rigdommens gud!
Rigdommens kilde.
Skyggeelsker.
Du tævede en mor og et barn.
Du tævede de ældre, så det gjorde ondt.
- Rigdommens gud, straf os ikke. - Det skal ske.
- Vi har ofret for at få mere af dig. - Det skal ske.
Aje straf ikke vores konge fra hans trone.
Vi har ofret for at få mere af dig.
- Aje straf os ikke ud af rigdom. - Det skal ske.
Vi har ofret for at få mere af dig.
Må vi aldrig mangle penge.
- Må vi leve i overflod. - Det skal ske.
Aje kæmper ikke. Aje hviler på vej til en kamp.
Aje kommer stille og fredeligt.
Må vi alle nyde freden og roen fra rigdommens gud.
Det skal ske.
- Rigdom vil være let for os. - Det skal ske.
Vi har hyldet dig, må vi få rigdom.
Det skal ske.
Hjælp os!
Ogundiji!
Hvad er det igen?
Jeg gjorde, som du bad om, hvorfor er Agemo her?
Agemo,
hvad har jeg gjort galt?
Hvad har jeg gjort galt?
Jeg har kun gjort som beordret.
Jeg beder dig.
Store skovtræer, hjælp mig nu!
Iroyinogunkitan,
du er Agemo.
Jeg har skudt mig selv i foden.
Skovkæmpe!
Hør på mig,
en rotte smider altid en valnød væk, for den kan ikke knække den.
Jeg har forhandlet med alle træer tre gange.
Jeg har lavet pagter med alle træer syv gange.
Jeg svor eder med jer alle, og jeg har aldrig forrådt jer.
Nu er det min tur, forråd mig ikke.
Myrer skal følge palmeoliens spor.
Og nu, skovtræ, tag det tilbage!
Iroyinogunkitan.
Jeg lader dig ikke dø.
Iroyinogunkitan, du dør ikke.
Du vil undslippe døden.
- Gbotija. - Ja?
Min elskede.
Min tid er kommet,
og intet kan stoppe det.
Hvorfor?
Hvorfor forvandler Ogundiji sit eneste barn til ondskabens uhyre?
Ogundiji er ikke min biologiske far.
Adigun Kukoyi er min rigtige far.
Undskyld.
Ogundiji
angreb os pludselig i Oniyo-landsbyen.
ONIYO-LANDSBYEN
Mor, vågn op.
- Han dræbte de unge og de gamle. - Mor, vågn op.
Han brændte koner med ild
og begravede deres mænd i asken.
Jeg var den eneste, han lod leve.
Lad være.
Der er et mærke på dette barn.
Jeg kan bruge hende.
Ti stille! Tag hende med hjem.
Jeg havde foretrukket, at han havde dræbt mig den dag
i stedet for at blive brugt som ondskabens redskab.
Min tid hos Ogundiji åbnede mine øjne for den barske virkelighed,
at folk udnytter uskyldige børn, der ikke er deres, til onde planer.
Ogundiji forvandlede mig til dødens budbringer.
Gjorde mig frygtet overalt.
Han forvandlede mig til Agemo, den maskerede dæmonsnigmorder.
Ogundiji og dem, han arbejder for,
forvandlede mig til en pisk mod de uskyldige.
Siden du vidste det, hvorfor blev du der?
Jeg ville rejse…
…men…
- …min elskede… - Jeg er hos dig.
Jeg kunne ikke rejse.
Jeg er kun hans marionetdukke.
Han kontrollerer min ånd.
Han har kræfter til at kontrollere mig,
og når han tilkalder min ånd,
er jeg ude af stand til at nægte.
Og da jeg fik hans eget barn,
skjulte han ham hos regenten Oyenike.
Oyenike?
Han bliver ved at bruge mig til onde gerninger overalt.
- Jeg har ondt. - Du overlever det her.
Du overlever det her.
- Min elskede. - Jeg er hos dig.
Jeg er hos dig.
Kitan.
Kitan!
Iroyinogunkitan!
Kitan!
Umuligt!
En nyfødt fodres af mange hænder.
Et lig bevæger ikke sine egne ben.
Og en flue vil lande på både venner og fjender.
Afværg Agemos død!
Afværg den!
Afværg…
Ogundiji, søn af Ogunrogba!
Det er tid til krig.
Kitan.
Kitan!
Hvordan skete det?
Hvad skete der?
Hvem dræbte Iroyinogunkitan?
Det gjorde din mand.
Din mand sendte hende på en envejsrejse!
- Min mand? - Ja.
Hvad mener du?
Lyv ikke for mig.
En hund kæmper ikke mod sit barn.
En forælder vil aldrig dræbe et værdifuldt afkom.
Hvilken forælder?
En, der er tæsket til døde?
Er det en god forælder? Eller en virkelig slem en?
Er det en mand eller et ondt væsen?
Hvorfor?
Han samlede os her
og gjorde os til slaver.
Han manipulerede med unge mænd og brugte dem, som han ville.
Vovede vi at udvise visdom,
så sår du splid imellem os.
Hvad vandt han ved at dræbe Gbogunmi?
Hvad opnåede han?
Og for hvad?
Vi ser på begyndelsen af begivenhederne,
men det er sværere at se, hvor det hele ender.
Lyt til mig.
Vi kom hertil for at lære at kæmpe,
så vi kan forsvare vores landsbyer.
Men efter vi lærte det, begyndte vi at bekæmpe hinanden.
Er det ikke rigtigt?
Lad mig spørge jer…
Hvorfor fortjente Alaje-kongedømmet sådan en massakre?
Hvorfor fortjente Wehinwo sådan en død?
Unge mænd, vågn op!
Børn, vågn af jeres søvn.
Lad dem ikke bruge os som redskaber for de rige.
Og disse skiderikker?
De er som hunde, der beskytter deres hvalpe,
men spiser græsskærerens afkom.
Spørg dem alle,
hvor er jeres børn?
Hvor skjuler I jeres børn,
mens I vender os mod os selv?
Lad mig spørge dig,
hvor Ogundijis eneste biologiske barn er?
Min mand? Et barn et sted?
Min mand har ikke et barn et sted.
En bedragerisk person er ikke dum,
men den bedragede person er uklog.
Hvis barn er Ogunlaje, der bor hos regent Oyenike?
- Barnet får det godt hos dig. - Det skal ske.
- Du vil få succes. - Det skal ske.
- Guderne vil være med dig. - Det skal ske.
- Du får succes. - Det skal ske.
Du bliver fremragende.
Her er barnet.
Tak.
- Jeg hilser dig, regent Oyenike. - Det får det godt hos dig.
- Det skal ske. - Flot.
Flot klaret.
Tak, fordi du tager dig af ham.
Selv tak.
Flot klaret.
Hvor vover du?
Ogundiji, sig, at han lyver.
Og hvad så?
Selvom det er sandt, hvad kan I gøre mig?
Jeg er blevet forrådt.
Jeg har været for tillidsfuld.
Selv da vi valgte at bruge min livmoder som kilde til magt?
Trods vores aftale om, at jeg forblev ufrugtbar,
så du kan være den krigsherre, du er i dag!
Hvad kan du gøre?
Og hvad så?
Jeg er blevet forrådt.
Ti stille! Jeg sagde, hold mund!
Hvad vil du gøre?
Lad mig klare ham, så kommer jeg tilbage til dig.
Gbotija! Du er lille.
Du er for lille.
Du har overskredet dine grænser. Din styrke er for tynd.
Jeg kæmpede ved Kere og i Alaras krig.
Jeg kæmpede med Ajero,
og jeg udslettede træskærerne i Iwon.
- Gbotija! - Massakren i Iwon?
- Ja. - Du invaderede vores landsby?
Er det dine forfædres land?
Krigere, angrib ham!
Det er kun skiderikkerne blandt jer, der ikke følger mig.
Stop!
En støder banker vredt ned i morteren.
Flyt dig.
Flyv væk som et blad.
Bliv nede.
En grønsag vokser ikke udover sine grænser.
Jeg kan ikke flyttes!
Skoven er hjem for kæmpetræer.
Skoven er de massive rødders værelse.
Alle træer i skoven vinker op til guderne.
Jeg kender alle jeres navne, kom og hjælp mig.
Stop lige der!
For Lagbayi, min far.
For Gbogunmi, min krigerfar!
For min elskede, Iroyinogunkitan!
Vismand.
Hvad er der sket?
Den fineste kalabas i huset er knust.
Den store kriger er død.
Hovedet er væk. Der er ingen til at våge over dyrene.
Ogundiji!
Tekster af: Toni Spring