Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
1960. aastate Austraalia oli välisilmale üsna suletud.
Räägib Olivia Newton-John
Olime muust maailmast isoleeritud.
See oli justkui unes kõndimine.
Meid äratas muusika.
Räägib Jimmy Barnes
Küsimus oli selles, kellest saab meie staar.
Keda me kummardama hakkame?
Ma sündisin Londoni kesklinnas.
Austraaliasse kolisin umbes 10-aastasena.
Kogu aeg mängis muusika.
Rose Farnham, ema
Jean ja John sündisid kaheaastase vahega
ja käisid tihti Inglismaal vanureid lõbustamas.
Ükskord esitasid Jean ja John lugu "Tin Soldier"
ja Jean pidi Johni süles istuma.
Ta kukkus maha, aga John jätkas kavaga.
Sellest hetkest oli mu äi kindel, et temast saab meelelahutaja.
Cohuna Shire memoriaal
Mängisime Cohunas kantritantsupeol.
Liitusin bändiga Strings Unlimited.
Esinesime diskodel, tantsupidudel.
Mängisime taustaks Bev Harrellile, Adelaide'i lauljale.
Ta oli siis väga kuulus.
Mida ma siin sinuga teen,
kui lubasin, et olen sulle truu?
Tegime proovi läbi,
bänd hakkas mängima
ja ma ei teadnud, kes on laulja.
Piilusin ümber nurga,
et näha, kes see poiss on, ja mõtlesin...
Täiesti priima.
Olin seal oma kuti Darryliga.
Tal oli ilmselt sama tunne.
Sellest poisist saab täht.
Millest sa järeldasid, et tal on potentsiaali?
Ta välimusest, oskusest publikuga suhelda.
Mänedžer
Sealt läks asi käima.
Darryl ütles Johnile,
et anna telefoninumber, ma hakkan su mänedžeriks.
Seitse nädalat hiljem ta teatas,
et leidis Adelaide'is tööd.
30 dollarit kolme esinemise eest.
Olin siis torumehe õpipoiss, sain 22 dollarit nädalas.
Adelaide'is tegime kolm tantsupidu.
Esimest korda kuulsin publiku kiljumist.
Esinesin Beviga telesaates, tutvusin Darryl Sambelliga.
Ta ütles, et see on mu juuksur ja sõber.
Saate salvestuse ajal jäime jutustama.
Produtsent
Ta ütles, et pean kindlasti Johnny Farnhami kuulma.
Olin stuudios.
Peter Best oli kirjutanud Ansett-ANA reklaamikõlli.
Nad ütlesid, et otsivad kedagi, kes selle sisse laulaks.
"Kas sa tunned kedagi?"
Ütlesin, et kuulake seda poissi. Nad leidsid, et hääl sobib.
Susan Jones.
Tere.
Kõige rõõmsam tüdruk sõbraliku naeratusega.
Tal polnud stuudiokogemust,
ta ei olnud elukutseline stuudiolaulja,
aga taipas loomupäraselt, mida vaja.
Ta hõljus läbi nootide,
mida ei oska ka paljud professionaalsed reklaamilauljad.
Läksin stuudiosse ja ütlesin,
et teeksin temaga EMI nimel lepingu.
Tema vastas,
et siis pean tema vanematega rääkima.
Järgmisel päeval kohtusin ta ema ja isaga.
Me ei teadnud, millesse ta end mässib.
Isa
Ta loobus õpipoisi kohast.
Ütlesin vanematele, et mulle avanes hea võimalus.
On valida, kas jätkan santehnikuna
ja teen elu lõpuni seda tööd,
seega tuli kahe vahel valida.
Mõtlesin, et vaid korra elus avaneb võimalus,
et laulmisest saab mu amet.
Nad ütlesid, et tee, mida tahad,
nemad on igal juhul toeks.
Läksin talle külla ja küsisin, kas ta lugusid kirjutab.
Ta esitas siis loo "In My Room".
Minu toas on südamevalu.
Minu toas on kurbus.
Minu toas pole rõõmu, üksnes valu.
Ütlesin, et see on väga hea lugu.
Tol ajal ei kirjutanud artistid oma laule.
Produtsendid said demosid välisriikidest.
Mis toimub? Kes see on?
Praegu ei saa koristada. - Kes see on?
Ütlesin korduvalt, et ärgu koristagu, kui oleme eetris.
Küsisin kõigilt maailma kirjastajatelt laule.
Nad saatsid vaid lugusid, mis staaridest üle jäid,
nii USA-s kui ka Inglismaal.
Mis su nimi on? - Koristaja Sadie.
"Sadie" oli lugu, mis kedagi ei huvitanud.
Ta lasi seda mulle ja ütlesin, et tahan rokklauljaks saada.
David üritas teda veenda, et ta seda laulaks,
sest teadis, et see tõuseb tabeli tippu.
Ja tõusiski.
Keeruline on inimest veenda,
et järgmine kord võid teha, mida ise tahad.
Ta on nagu Phyllis Diller.
Proua! - Poiss laulab minust.
Siis oli jää murtud.
Ta hakkas Melbourne'is bändidega esinema,
teda koolitati kui popmuusika tulevikulootust.
Saates "Bandstand" teeb oma debüüdi Johnny Farnham.
Koristajatädi Sadie,
kaasas hari ja veeämber.
Ta on peopesad rakku töötanud,
et elatist teenida...
Lugu tuli välja 19. novembril 1967.
Koristajatädi Sadie...
21. kuupäevaks oli see Victorias tabelite tipus.
See oli täiesti uskumatu.
Temast sai üleöö kogu rahva lemmik.
Õhtuti tukub ta teleka ees.
Ta oli siis 17-aastane, alles lapsuke.
Johnny Farnham oli lahe. Väike popiidol.
Koristajatädi Sadie...
Käisin teda sõbrannadega vaatamas.
Plaadifirma juht
Kontsert toimus Perthis.
Tüdrukud kiljusid.
Käed puhastusvahendist punetamas...
"Sadie" oli ta ainus hitt.
Ta pole aastaid hoidnud mehe kätt.
Aja möödudes ta süda kuhtus näljast.
Küüri põrandaid, tee tööd, kallis Sadie.
Noorena meeldis mulle hard rock.
Juba päris noorena, sest mu vend mängis bändides.
Aga Johni hääl, kuigi tegu oli naljalooga,
peaaegu vodevilliga...
Tema hääles oli midagi kütkestavat.
Inimesed jäid seda lugu jalutades vilistama.
Hakkasin naerma, kui ta "Sadie" tegi.
"Millega ta tegeleb?"
Trummar, Strings Unlimited
Ise tahtis rokki teha, aga nüüd "Sadie"?
See pole minu maitse, aga meeldis paljudele.
Praegu on raske uskudagi,
aga "Sadie" oli 1960. aastate suurim hitt.
Austraalias oli see kümnendi kuulsaim lugu.
31. jaanuar 1968
"Sadie" tõttu polnud tal paraku aega,
et oma lugusid kirjutada, sest ta esines kogu aeg teles
ja igal pool mujal.
Seetõttu ei jõudnud me paljusid ta lugusid salvestada.
Vihmapiisad langevad mulle pähe,
olen nagu mees, kelle jalad on voodi jaoks liiga suured
ja miski ei passi...
Tol ajal otsisin talle imagot.
Mõned kandsid põlveni saapaid ja kitsaid pükse,
samas lohmakat särki ja kaelakeesid.
Mõtlesin ta ka selliseks riietada.
Nagu mees Johnnie Walkeri sildil.
Ilma kübarata.
Sest vihma peatada ma ei saa...
Johnny versioon laulust "Raindrops" tõusis jälle tippu.
Sest olen vaba
ja miski ei tee muret.
Ta oli armastatud Johnny.
Ta nägi hea välja, tal olid hitid.
Kõnnin üle põranda, mu käed su ihul.
Ma ei suuda uskuda, mida nüüd üritad sa.
Ja talle pandigi kroon pähe.
Tubli töö, kuningas!
Uus kuningas on teie ees.
Kõnnin üle põranda, mu käed su ihul.
Ma ei suuda uskuda, et seda püüad sa...
Johnny Farnham.
Seda ma tahan.
Mul on üks igati sobiv kostüüm.
Popi kuningas.
Laulja
See on mulle kallis tiitel.
Ma võitsin selle kolm korda, John võitis viis korda jutti.
Palju õnne, sa oled selle ära teeninud.
Sa oled tõesti imeline.
Loodan, et see sobib.
John oli tipus olemise ära teeninud
ja inimesed jumaldasid teda.
Üks on kõige üksildasem number.
Teda ihkasid kõik telejaamad ja ajalehed.
6KY Perth, Johnny loeb nüüd reklaami sisse.
Johnny? - Kohe?
Jah, nüüd. - Nüüd.
Kui rendid General Electrici televiisori, maksad 1.85...
John tegi kõike, mida temalt paluti.
Ma kas töötasin või magasin. - Aitäh.
Töötasin tohutult palju.
Ärkvel olles olin alati haavatav.
Jah, see on kõige kurvem.
Darryl võttis seda mänguna.
Tal polnud selles äris mingeid kogemusi.
Ta oli vaid juuksur ja nüüd oli ta olukorras,
kus ta on riigi suurima staari mänedžer.
Mina valisin talle laulud.
Mina tegin ta bändidega proove.
Ma ei teadnud muusikast midagi, aga jagasin, kuidas see kõlab.
Darryl oli omamoodi mees.
Ta suutis keskenduda ja kui ta Johni välja valis,
pühendus ta sellele jäägitult.
Darryl oli temasse armunud.
Abikaasa
Ta polnud tore inimene. Pigem päris õel.
Üks on üksildasem...
Ta andis Johnile erguteid ja rahusteid.
John magas päevad läbi ja mõtles, miks uni nii pikk on.
On tal tüdrukute jaoks aega?
Väga vähe.
Oma sõbratari tal pole.
Kas ta elab fännide või mänedžeri armust?
On ta vaid poiss, keda lükatakse sinna-tänna, vajutatakse käima?
Me oleme Johniga pigem sõbrad,
mitte mänedžer ja artist.
Olid sa talle rohkem isa eest?
Ei oska öelda.
Pigem hoolitsen oma huvide eest.
Kutsusin kallima jalutama.
Kõik tahtsid Londonisse kolida ja staariks saada.
Olivia Newton-John oli uus tulija ja juba tohutult kuulus.
Tal oli karjäär, mille sarnane oleks pidanud Johnil olema.
London oli tulvil muusikat ja imelisi inimesi.
See oli uskumatu aeg.
Ohio kallastel...
Iga asjalik bänd üritas Londonisse pääseda.
Ameerika oli meie jaoks suletud,
aga kuna me kõik olime briti juurtega,
siis katse seal edukaks saada
oli meie jaoks nagu minek Mekasse.
Kas ta võiks välismaal kuulsaks saada?
Loomulikult. - Kui lihtne see on?
Väga lihtne. Tuleb vaid õige kanal leida.
Kas sa võiks välismaal staariks saada?
Ei tea, aga kavatsen selle nimel töötada.
Tänu "Sadiele" pakkus EMI mulle tööd Abbey Roadis,
Johnil oli endiselt leping EMI-ga.
Mõtlesin, et kui hakkan Inglismaal EMI-s tööle,
on mul lootust inglastes Johni suhtes huvi äratada.
Darryl tuli Johniga kohale
ja käitus algusest peale piinlikult.
Ta ei kandnud eriti alkoholi
ja tema ülesanne oli seal Johnnyt
EMI töötajatele tutvustada.
Ma ei suutnud neis Johni vastu huvi äratada.
Viisin ta EMI-sse, tutvustasin kirjastajatele.
EMI teatas: "Meil on Cliff Richard. Seda tüüpi pole enam vaja".
Õnnitlused ja pidustused!
Kogu maailm peab teadma, kui õnnelik ma olen.
John astus lennukile ja sõitis tagasi Melbourne'i,
mis oli mulle valus löök.
Ära mine tapma!
Oleme värbamise vastu!
Austraalia hakkas muutuma.
Me olime sõjas Vietnamiga.
Sest armastan sind,
mitte seepärast, et oleme lahus.
Sest igatsen sind.
Mõtted sinust ei anna asu.
Kodumaal läks muusikamaailm pööraseks.
Tekkisid festivalid nagu Sunbury.
Tee, mida tahad, ole, nagu oled.
Kunagi kõndisime koos...
Tööstuse loodud popstaarid jäid möödanikku.
Nüüd ei lugenud enam üks artist,
keskmes olid bändid.
Tee, mida tahad, ole, nagu oled.
Mängisin bändis The Masters Apprentices ja meid peeti
rokkmuusika pahadeks poisteks.
John oli popstaar.
Me olime nagu siga ja kägu,
aga sellegipoolest saime headeks sõpradeks.
Õde oli minust neli aastat noorem,
ta magamistuba oli täis John Farnhami plakateid.
Minu seinal olid Masters Apprenticese plakatid
ja kusagil koridoris need põrkusid.
Nädalavahetustel käisime jäneseid laskmas.
Sõitsime Wangarattasse, magasime Mastersi bussis.
Tegime koos totrusi.
John ja Glenn said sõpradeks
läbi sarnaste kogemuste toonases muusikatööstuses.
Glenn oli täielik rokimees, aga hella südamega.
John oli mu arust ka väga armas,
aga temastki tahtis rokkmuusika välja pääseda.
Nad leidsid ühise pinna, mis ehk ei pakkunud
lohutust, aga kindlasti pakkus see seltsi.
Algul oli meil sama mänedžer, Darryl Sambell.
Elasime koos St Kildas.
Darryl ütles ikka, et elame tema katusekorteris.
Tegelikult oli see vaid korterelamu ülemine korrus.
Korter oli Darryli semusid täis.
Ja järsku olid seal kaks blondi poissi.
Mu elu muutus totaalselt ühel õhtul,
kui The Masters Apprentices mängis Festival Hallis.
See oli välja müüdud, meie olime peaesinejad.
Täielik kaos. Mind kisti lavalt maha.
Mu ülikond rebiti ribadeks.
Mu kitarr tegi saalile tiiru peale, enne kui minuni tagasi jõudis.
Mastersi mäss
Mäletan vaid, kuidas promootor korrutas:
"Meil on rohkem publikut kui Beatlesil!"
Ja ma kuulan teda. "Rohkem publikut kui Beatlesil!"
Tol õhtul jõudis mulle kõik kohale.
Meile maksti ainult 200 dollarit.
Kui see 200 nelja vahel ära jagati, jäin miinusesse,
sest pidin hankima uue ülikonna, mis maksis 70.
Siis taipasin, et mänedžeril on midagi viga.
See ei rehkendu.
Tol päeval otsustasin Darryl Sambelli vallandada.
Minust sai Masters Apprenticese uus mänedžer
ja ma hakkasin uut moodi asju ajama.
Tere! Me oleme Little River Band.
Glenn vahetas bassi mänedžeritöö vastu.
Ta viis kokku häid lauljaid ja laulukirjutajaid.
Neist saigi Little River Band.
Nad said hetkega tuntuks.
Kuhu kiirustad?
Kas tasub muretseda?
Vaata ringi, pea hoogu.
Mis tunne on elada mullis?
Kas mõtted painavad?
See pole patt.
Vaheta see elu ära.
Peagi saabub abi.
Tulen ruttu.
Issand, kui head nad olid.
Mitte ühtegi vale nooti.
Polnud meest, kes oleks mööda laulnud.
Kitarrist
See oli veatult komponeeritud.
Meil oli tunne, et LRB võtab Eaglesilt teatepulga üle.
Pea meeles, kes su eest hoolitseb.
Nad olid välismaal nii edukad, et teised said sellest vaid unistada.
Austraalias levivad kõlakad miljonite dollarite suurustest lepingutest
teie ja Capitol Recordsi vahel.
Need pole kõlakad.
Sõlmisime siin USA-s tõesti Capitol Recordsiga mahuka lepingu.
Pea vastu!
1970. aastate keskpaigaks Johnny tähelend peatus, hitte ei tulnud.
Esimene duubel.
On sul vahel depressioon?
Tihti. Aga mulle ei meeldi sõna "depressioon".
Ma räägin natuke omamoodi,
aga ma mõtlen sellest,
kuhu tahan minna, mida tahan teha.
Ja ma ei jõua kuhugi
oma selliste mõtetega.
See on veider.
Darryl haaras igast võimalusest, lasi isegi Johnnyl muusikalis mängida.
Seal tutvus ta oma parima liitlasega.
Ta oli vaimukas, temaga oli alati lõbus.
Temaga oli kerge läbi saada ja ta oli väga kena.
Jill oli toona ilmselt kaasaegse tantsu tipp.
Ta oli täiesti fantastiline.
Peagi jäi ta taustatantsijate seas Johnile silma.
Kui ta oli endas kindel, siis oligi kogu lugu.
Asi oli otsustatud.
Keegi ei tea, kust tuleb ta.
Kui küsid minult...
Darryl kartis vist Johni kaotada, sest John armus.
Kui see tüdruk talle naeratab,
ta süda puhevile läheb...
Darryl tahtis Jillist lahti saada
ja üritas igati seda suhet lõhki ajada,
mis tegi selle ainult tugevamaks.
St Matthew'se kirik
See on maagia.
Vaata ta udustesse silmadesse.
Paradiis jõuab selle noore preilini.
Kas tead, et see on maagia?
Kallis.
See on maagia.
Armunud naise sõit lendaval vaibal.
Pulmad
Johnny lasi Darryli pärast üheksa-aastast koostööd lahti.
Mõni kuu hiljem heitis EMI Johnny üle parda.
Meie sõit lendaval vaibal.
See on karm ala, sest võid kergelt kinga saada.
1970. aastatel oli aeg, mil ma ei teadnud, kuhu ta läks.
See erakordne hääl oli äkki kadunud.
Sest vihma peatada ma ei saa...
John kadus meil silmist. Tal võis raske olla.
Läksin tagasi Austraalia Kuldrannikule.
Vaatasin Johni esinemist Twin Townis.
Tänan teid.
Kas teile vanad laulud meeldivad?
Kes annab C-noodi?
C!
Ja nii see läheb.
Tal oli kehv bänd.
Järsku jättis ta loo pooleli,
tõstis käe ja teatas, et ei saa jätkata.
Ja selgitas bändile: "See läheb siit käima:"
"Üks, kaks, kolm, neli".
Ta pidi neile rütmi ette andma.
Mõtlesin, et kohutav!
Kuidas see saab olla John Farnham, parim laulja, keda tean,
bändiga, mis on nii saamatu?
Mõnel õhtul oli saalis vaid 15 inimest.
See oli täielik mõõn.
Virutasin ta kikilipsu prügikasti.
Ütlesin, et sa laulad bändis, mis ei suuda rütmi hoida.
See on ju õudne!
Head õhtut kõigile!
Vaata ringi...
Tol saatuslikul õhtul tuli John Vegasesse.
Glenn kutsus Johni ja Jilli Little River Bandi vaatama,
mis oli kuulsuse tipul.
On aeg leida aega...
John ei suutnud uskuda, et Austraalia bänd
mängib täismajale ja rahvas hullub.
Vaata ringi...
See lõi pahviks.
Pärast võtsime õlled ja ta küsis,
millega tegelen. Ütlesin, et ei tee suurt midagi.
Talv tulekul, kuid ära jahuta südant.
Ta oli rahahädas.
Investeeris restorani, mis läks põhja.
Sind armastan kõige rohkem,
sa pole nagu teised.
Ta oli pankrotis.
Sa oled olemas, kui vajan sind.
Pakkusin, et hakkan ta mänedžeriks.
Sind vajan ma.
Kui John Glenniga tööle hakkas,
leidis ta viimaks inimese, kes temasse uskus
ja kellel oli nägemus.
John oli looja, mitte ärimees.
Tal oli tuge vaja, et ta saaks teha, milleks tal annet oli.
Ütlesin, et sa pole enam Johnny.
Johnny Farnham seostus looga "Sadie, The Cleaning Lady".
"Nüüdsest oled John Farnham".
Hüüdnimest loobumine viitas tõsiseltvõetavusele.
"Nüüd olen küps artist ja valin oma tee".
Mõnda aega olin ummikus.
Mu töö ei innustanud mind.
Ka inimesi, kellega töötasin,
ei innustanud see, mida tegin.
Otsustasin riskida ja uue suuna valida.
Tema versioon laulust "Help" sündis ta kodus,
kui ta end klaveril saatis.
Kui olin noor, noorem kui täna.
"Help" pani ta uskuma, et ta suudab läbi murda.
Siis oli kurss selge.
See esitus aitas tal oma annet ja hääleulatust näidata.
Aita mind, kui saad,
sest olen kurb.
Ja mul on hea meel, kui oled minuga.
See lugu näitas viimaks, kes on John Farnham,
kuna see oli ta oma seade.
Ta avas oma hinge. "Selline ma olen".
Mu elu on muutunud nii mitmel moel.
Emotsioon, mis sellest läbi kumas,
veenis mind, et John Farnham oskab tõesti laulda.
Aita mind, kui saad.
Ma olen kurb.
Ja mulle meeldib...
Johni esituses sai sellest hümnilik ballaad.
See oli vokaaltehnika meistriklass.
Palun aita mind.
See polnud ehk meeleheide, mis selles loos väljendus,
aga kindlasti oli see...
Selle looga tutvustas John end maailmale.
Kuidas küündida sinuni...
John on võrratu muusik.
Kui meie vahel on nii palju sõnu.
Mind üllatas see, et ta oskas kõike laulda.
Kuid pean midagi ütlema.
Leppisin kohtumise kokku.
Helilooja, produtsent
Pakkusin end produtseerima.
Sa tead, et tahan sind.
Glenn kutsus Graehami Johni produtsendiks,
et ta saaks uue alguse.
Uued laulud, uus plaat.
"Viime Johni hääle uuesti areenile".
Ja et see püsiks...
Graeham Goble oli üks Little River Bandi asutajatest
ja tema oli kirjutanud suurema osa nende
tuntud hittidest.
Reede õhtul saatsin su koju.
Värava ees unistasin eelseisvast ööst.
Little River Bandis oli teisigi laulukirjutajaid.
Kas kõik sujub?
Aastas jõudsin teha ehk kolm lugu.
Mõtlesin, et see on hea võimalus nii Johnile kui ka mulle.
Tahan ehitada maailma su ümber.
Glenn teadis, et Graehamiga on keeruline,
aga ka seda, et Graeham on Johni häälest lummatud
ja kirjutab fantastilisi lugusid.
Hea hääl, head lood. "Teeme ära".
Johnil oli kotitäis kassette.
Need olid lood, mida teised olid talle kirjutanud.
Umbkaudu sada laulu.
Ütlesin ausalt, et ma ei kuule seal midagi põnevat
peale Johni seade laulust "Help".
Ja "Jilly's Song", mille ta oli oma naisele kirjutanud.
Ta küsis, kas mul on laule. Ma ütlesin, et hunnikutes.
Graeham kipub kontrolli haarama.
Graeham teadis kohe, milliseid lugusid John laulma peaks,
enne kui album isegi jutuks tuli.
Album "Uncovered" on vokaalselt üks ta parimaid sooritusi.
"Uncovered" oleks võinud saada Johni tunnusplaadiks.
Aga kuna Graeham oli produtsent,
seati Johnile jälle piirid.
Olin umbes kümne loo autor ja produtsent.
Paljud ehk ei kiida heaks su riskantset sammu
oma imagot muuta
ja teha nõudlikumat rokkmuusikat.
Need pole ju lihtsalt paar uut lugu.
Sa muutsid elustiili. - Totaalselt.
"Sadie" ja "Raindrops" enam esitamisele ei tule.
Tahan edasi liikuda ja see otsus küpses pikalt.
"John, sa oled riigi parim laulja".
"Aitan sul teha seda, mida sa tegema peaks".
Liiga palju, liiga vara...
Panin kokku riigi parima bändi.
Seal oli Tommy Emmanuel. Tõeliselt vinge punt.
John nautis seda.
Proovides hakkasime lugusid viimistlema.
Saund oli paigas, meil oli hea meeskond.
Siis läksime bändiga turneele.
Ma ei taha, et lahkuksid.
Esimesel õhtul tutvusin Glenniga.
Ta oli Johnile uue vinge bändi kokku pannud
ja nad esitasid lugusid albumilt "Uncovered".
Esimest korda polnud kavas laulu "Sadie".
Austraalia skeene arenes 1980. aastatel plahvatuslikult,
leiti uus ja äkiline saund.
Igaüks võis käia kõrtsides ägedaid bände kuulamas.
Midnight Oil. Cold Chisel Jimmyga.
Eile öösel õppisime...
Kui oled klubis põlvini õlle sees,
keegi käperdab su perset... See on ürgne tunne.
Õrnakestel pole sinna asja.
Sillad põlesid...
Kui oled liiga lihvitud, kaob ürgne side,
vahet pole, kui hästi sa mängid.
Kõrtsid ja klubid pole Johni loomupärane keskkond.
Sa võid talle nahkpüksid jalga ajada,
aga see ei tee temast Jimmy Barnesi.
Ta lihtsalt polnud see tüüp.
John ei klappinud selle uue skeenega.
Mäletan, kui tulime kord lavalt garderoobi
ja ta lõi rusikaga kapiust.
See oli metallist, aga ta lõi selle sodiks.
Ja ma ütlesin: "Kuule, laulja,"
"küll tuleb ka sinu aeg, ära muretse".
"Tuleb ka sinu aeg".
Head aastapäeva, kallis.
Nüüd mõtlen sinust.
LRB publiku ees ja LRB eraelus...
Ma ei tea, kuidas Glenn seda tegi.
Kuidas ta nende jõuliste iseloomudega toime tuli.
Näen seda su silmis.
Little River Bandi manageerimine oli nagu maailmasõja juhtimine.
Pask
See oli pauguti, mis võis iga hetk plahvatada.
Kakatriibud.
Olime mänginud koos Fleetwood Maci ja Eaglesiga,
ja pidasime end igati samaväärseks.
Graeham ohverdas Shorrocki ja tõi Johni asemele.
Glenniga jõudis asi surnud punkti,
mul oli temast kõrini
ja tal oli meist kõrini. See oli kahepoolne.
Ma ei otsustanud lahkuda. Teised otsustasid.
Laulja, laulukirjutaja
Glennil paluti lahkuda.
Mõlemad olid imelised lauljad, aga Glenn tõlgendas mu laule,
seevastu John laulis seda, mida kirjutasin.
Selles oligi nende erinevus ja mulle autorina see meeldis.
Sellest palju on õppida, kui lahkub su kallim.
Me olime Glenniga värskelt abiellunud.
Glenn Shorrock ja John Farnham
olid mõlemad pulmas isameheks,
mõlemad olid meile kallid.
John oli ainus, keda me tahtsime.
Head aastapäeva.
John küsis mu arvamust. Ütlesin, et mis sul kaotada.
See, et Johnist sai LRB laulja,
oli tema oluline hüpe peavoolu popmuusikasse.
See sobis talle ideaalselt.
Järsku rahvas mõistis, et John sobib bändiliikmeks,
ta sobib Apollo staadionile ja teistele suurtele lavadele.
Kui mind bändi kutsuti,
ütlesin, et kui tahate, et ma laulaks nagu Shorrock,
on kehvasti, sest ma ei oska.
Ma laulan nii, nagu mina laulan.
Nii...
Meie jaoks oli see põnev uudis.
Kuidas see bändile mõjus?
Võtsite uue laulja,
kes on pealegi nii tuntud nagu John, täielik individualist.
Oleme ise ka pabinas, sest ei tea veel.
See on meie esimene ülesastumine Johniga.
Siiani oleme vaid stuudios töötanud.
Aeg näitab, aga meil on tunne, et asi toimib.
John peab ju vanu lugusid ka laulma.
Little River Bandi tuntud loomingut.
See pole John Farnham ja LRB,
vaid Little River Band?
John oli Little River Bandiga tuuritamisest elevil.
Johnile meeldis pääseda kõrtsilavadelt
ja kabareedest sinna,
kus on tema tõeline koht.
Suur lava, suur meeskond,
võimas valguspark,
täielik produktsioon kümnete tuhandete ees.
Fantastiline!
Tänan väga!
Kui mu elust on midagi puudu,
siis vaid aeg, mida veedan üksi,
seilates kirkal veel.
On palju sõbralikke inimesi...
John ja mina olime Little River Bandi uued liikmed.
Muusik, helilooja
Me mõlemad tahtsime bändile oma jälje jätta.
Kõik koos!
Ta on frontman.
John on laval teistest märksa elavam.
Ta sööstab kohe ette,
laulab rahvale, tõmbab publiku kaasa.
Tema on rambivalguses.
Ütle, et armastad mind.
Prožektor jooksis Johniga kaasa. Mõtlesime, et miks me siin oleme.
Valgustajad meile tähelepanu ei pööranud.
Tundsime, et oleme sooloartisti taustamuusikud.
Graeham lasi ta mikristatiivi põranda külge teipida,
kaabli samuti.
Ta rebis selle lahti
ja käratas: "Miks te mind lava külge aheldasite?"
Ma ei mäleta nii täpselt.
Aga toona võisin ma midagi sellist teha.
Enam ma nii ei teeks.
Küllap ta eeldas,
et tal on õigus anda veidi lisasisendit sellesse,
mida ta laulab.
Aga nii see polnud.
Ta laulis teise inimese lugusid teise inimese ehk Graehami laval.
Laulsin vaid juba olemasolevaid hitte.
Ma polnud päriselt bändiliige.
Mõne aja pärast tundis ta, et on LRB-s vangis.
Tal puudus kontroll esitatava materjali üle.
Täpselt nagu "Sadie" päevil.
See oli mu jaoks raske.
Jälle taipas John, et teda juhivad teised.
Ma ei võta särki seljast.
Poeg, muusik, näitleja
Ma ei taha kampsunit välja venitada.
Kui teed käigu...
Kui John kirjutas loo "Playing to Win",
oli ta selle üle eriti uhke.
Sa võid hiljaks jääda.
See oli tema küpseks saamise lugu.
"Playing to Win". Mängida võidu nimel.
See on kindlasti minu moto.
Selle loo kirjutasin Little River Bandiga. "Playing to Win".
"Playing to Win" oli Johni sõnum LRB-le.
Universal Amphitheatre'i esinemine oli väga oluline.
Kõik tulid Little River Bandi vaatama.
Võid hiljaks jääda.
Seekord mängin võidu peale.
Saal oli staare täis.
Palju kuulsusi. Isegi Frank Sinatra.
Glenn nägi pealt, kuidas bänd lõhki kärises.
Seekord mängin võidule.
Jooksin ringi nagu peata kana,
üritasin kõiki rahustada, palusin neil end vaos hoida.
Kui sul läheb liiga kaua...
Purustasin Glenni klaasi ühe Valiumi.
Seekord mängin võidule.
Vist isegi kaks Valiumi.
Teisega pingutasin üle,
sest kõik olid üksteisel kõri kallal.
Leidsin Glenni promootori kabineti sohvalt magamas.
Ma ei mõistnud, et ei vaja seda.
Olin rumal.
See oli lõpp. John teatas Graehamile ja Beebile:
"Te hoiate mind tagasi, kaduge mu teelt".
Mina olin rambivalguses ja see oli suur pinge.
Mõtlesin, et kui ma pean sellist pinget taluma,
siis teen seda õigetel põhjustel ja vastutan ise otsuste eest.
Ta esitas neid imelisi laule
ja võiks arvata, et ta teenis hästi.
Aga LRB-l olid suured võlad
varasematest albumitest, mis polnud edukad,
ja neid maksti kinni ka Johni tasudest.
Selleks ajaks, kui John lahkus,
oli LRB suurtes võlgades.
See oli arm, mis õpetas:
võin kõiges Tal toetuda,
kui imeliselt
ilmus mulle see Arm.
Oli raske aeg. Müüsin maha oma maja, autod ja muu kraami.
Mu ämm oli seal
ja ütles, et viime Roberti McDonald'sisse.
Ja ma ei saanud minna.
Ütlesin naisele, et meil pole selleks raha.
Elus palju valu,
raskusi.
John oli LRB-st lahkudes võlgades, aga mehistunud.
Neist läbi viinud mind.
See imeline Arm...
Üritasin talle tulutult plaadilepingut saada.
See oli "Sadie, The Cleaning Lady" needus.
Ükski plaadifirma ei tahtnud Johnny Farnhami.
Kõik ütlesid ära.
Ja arm mind
koju viib.
Ta laulis iga loo võrratult ära.
Sind kiidan ma.
See, kuidas ta loo "Oo arm võrratu" välja kandis,
ta oli nii ehe ja kirgas.
Laulja
Mind õnnetut
päästsid Sa.
Ma andsin talle lubaduse.
Lubasin anda võimaluse teha plaat, mis näitab, kes on John Farnham.
John oleks võinud rulood ette tõmmata
ja tunda, et on omadega läbi.
Aga et võrrandis olid Glenn ja Jill ja Johni hääl,
siis kambapeale mõtlesid nad plaani välja.
Nüüd näen.
Tervist. Algavad uudised.
Gaynoril olid mõned küsimused,
kui ütlesin, et panen maja panti, et laenu võtta.
Mul oli raha vaja, et maksta stuudio eest,
maksta muusikutele.
Tol ajal majalaene polnud. Imeline aeg.
Nüüd võtame laene laenatud vara laenudele.
Minult ei küsitud, aga Johni nimel oleksin tol hetkel
ka kahe majaga riskinud.
Tagantjärele mõeldes. Ilmselt.
Üritasin meelitada kõiki staarprodutsente.
Quincy Jones!
Glenn meelitas Quincyt Farnhami uut albumit tegema,
aga ei saanud nõusolekut.
Ross oli produtsent ja lavamänedžer,
kellega LRB Ameerikas käis.
Ross pakkus ennast välja.
Miskipärast Glenn nõustus.
Ross meeldis Johnile,
sest Ross oli vaikne ja muretu loomuga mees.
John tundis end Rossi seltsis hästi.
Ta üüris maja Manningham Roadil.
See oli kohutav urgas,
aga tal oli garaaž.
Ja nii sündiski garaažibänd.
Jill elas üleval.
Mina ei kuulnud midagi.
Vahel viisin neile alla küpsiseid.
John ütles, et kutsume Hirschy ja asume tööle.
Helistasin Hirschyle ja küsisin,
kas ta tahab koos minu ja Johniga plaati salvestada.
Ta oli nõus.
Olin investeerinud hunniku raha
väga kallisse Fairlighti aparatuuri.
See maksis 1984. aastal 35 000 dollarit.
Hullumeelne summa.
Uskumatu, et sellise summa ühe seadme peale kulutasin.
Toppisin oma tehnika Kombisse,
mul olid Fairlight ja DX7,
lisaks süntesaator Prophet 5,
QX1 sekventser,
mis oli ühendatud kaheksa DX7 mooduliga.
Johnil oli kaheksarealine makk.
Salvestasime ta hääle analooglindile.
Siis kombineerisime seda Rossiga.
Tal oli uus sämpleriga trummimasin.
See oligi meie "orkester" Johni garaažis.
Palett, millega valmis album "Whispering Jack".
Digitaalmaailm oli alles sündimas, kui me seda tegime.
Ja sämpler oli alles verivärske leiutis.
Meie sämpler ja trummimasin
olid vist riigis ühed esimesed.
Johnile meeldib uusi asju katsetada.
Mida iganes pakud, ta oli kõigega päri.
Olime kõik selles veidras paadis,
kolm napakat ja erinevat iseloomu.
John ja mina olime kaks suuremat loovjõudu.
Ross jälgis kõrvalt ja juhendas
ja aitas parimaid tulemusi välja valida.
Ma usun, et see oli hea meeskond.
See oli ta jaoks oluline plaat, sest nii palju oli mängus.
Panused olid kõrged.
Esmalt tuleb laulud välja valida.
Kuulasin umbes 2000 lugu läbi.
Demod ja muu. Kõik kuulasin läbi.
Ja pidin kõik laulud otsast lõpuni läbi kuulama,
sest algaja laulukirjutajana mõistsin,
kui palju vaeva inimesed nendega nägid,
seega oli viisakas need läbi kuulata.
Nuiasin kirjastajatelt kogu aeg lugusid.
Paljud ei viitsinud saata.
Produtsent
"John Farnham? See Johnny? Ei!"
Pingest hoolimata sai ta esimest korda
ise oma karjääri suunata.
Ja ta oli väga õnnelik.
John on pirtsakas.
Ta jättis paljud võimsad laulud välja.
Üks neist oli "We Built This City" demo.
"On rock'n'roll".
Ehitasime selle linna
rock'n'roll'ile.
Vaatasime Rossiga üksteisele otsa, mõtlesime,
et vinge pophümn.
Aga Johnile ei meeldinud.
Ehitasime selle linna...
Ta hakkas seda pilkama. Järgmine!
Pingutasime kõvasti saundide ja seadetega.
See oli mu jaoks oluline album.
Tahtsin selle salvestamise järel öelda:
"See on mu elu parim plaat".
Sul pole põhjust kahelda selles, mida näed.
Sule silmad, lase tunded valla.
Pane rattad käima
ja vaata, kuis need keerlevad.
Tahan purjetada üle ookeani.
Olen sellest linnast tüdinud.
Nad kuulasid kõik lood läbi,
kõik demod, mida saadeti. Ja muidugi olid tähtajad,
millal album peab ilmuma.
Sulle lähemale.
Meil oli kaheksa head lugu, ühte oli veel vaja.
Ma ei unusta iial hommikut, mil panin kasseti mängima
ja sellel oli laul "You're the Voice".
Selle autor oli Manfred Mann.
Mõtlesin, et päris hea laulukirjutaja.
Tuumasõda ei saa võita.
Nõukogude Liiduga ei saa rääkida samamoodi,
nagu räägitakse teiste riikidega.
See oli tuumasõjahirmu tippaeg.
Pidime sõpradega CND marsile minema.
Muusik, laulukirjutaja
See algas kell 6 hommikul.
Magasime sisse.
Osales umbes 150 000 inimest.
Ma olin enda peale kuri, et ise kohal ei olnud,
ja see andis idee lauluks.
Olin kokku leppinud kahe tuttava laulukirjutajaga,
Andy Qunta ja Maggie Ryderiga.
Umbes tunniga kujunes midagi, mis meie arust kõlbas salmiks.
Tuli selline idee ja ta pakkus jätkuks...
Ja ma laulsin...
Otsustasime, et see on võrratu.
Keith Reid, kes kirjutas häid sõnu Procul Harumile.
Läksin talle järgmisel päeval külla ja ja nelja tunniga
olime saanud praegused laulusõnad valmis.
Doris Tyler töötas kirjastajana Glenni juures.
Ta andis mulle kasseti.
Istusin autosse ja sõitsin Johni juurde.
Teel mõtlesin, et kurat, see on hea lugu.
Jõudsin Johni juurde, panime selle käima.
Seda kuulates vaatasime üksteisele imestusega otsa.
Ja ta ütles, et see on küll hea.
"You're the Voice" jõudis meile kaks nädalat
enne albumi lõpetamist.
Ütlesin kohe, et seda lugu ma tahan.
Seda lugu on vaja. See lööb vere ninast.
Sain kõne oma kirjastajalt.
Nad ütlesid, et John Farnham salvestas loo "You're the Voice".
"Kas nad saavad loa?"
Ma keeldusin.
John Farnhamilt teadsin ainult lugu
"Sadie, The Cleaning Lady".
Sadie, koristajatädi.
Me ei leppinud äraütlemisega ja tegime ikka ära.
Ja nad salvestasid selle ära.
Ilma loata poleks tohtinud, aga ikka salvestasid.
Jäljendasime käte plaksutamisega automaadivalanguid.
Midagi militaristlikku, samas hõimulikku.
Ma ei tea, mida me tegime.
See kõik näis lihtsalt sõnadega klappivat.
Soolo tahtsin teha paaniflöötidega.
Andide paaniflöötidega, mida jäljendasin süntesaatoril,
kasutasime ka paaniflöötide sämpleid.
Aga John ütles, et midagi on puudu.
"Selge. Torupill!"
"Päriselt ka?"
Ta väitis, et kujutab seda ette. Olgu, tema otsus.
Kutsusime Melbourne'i parima torupillimängija.
Ta ütles, et torupill häälestub vaid B-bemolli.
Ma ütlesin, et aga lugu on F-s.
Muutsime kogu seadet, et see klapiks torupilliga.
Ja hämmastaval kombel kõlas lugu sedasi paremini
juba enne torupillide lisamist.
Vahel on pilli seatud piirang täpselt see, mida vaja,
et asi kõlaks suurepäraselt.
"You're the Voice" oli neist lugudest selgeim kindla peale minek.
Ütlesin Glennile, et tahan salvestuse ajal stuudios olla.
"Me oleme valmis, paneme loo mängima".
Nad ei lasknud mind miksimise ajal sisse.
Gaynor ja Glenn tulid vist kusagilt restoranist.
Peened rõivad seljas.
Meil oli pudel šampanjat.
Läksime stuudiosse seda kuulama.
"Olgu, pane käima". Ja see ei liigutanud mind üldse.
Vaatasime Glenniga üksteisele otsa. "See pole ju..."
Ja John vaatas meie poole
ja küsis, kas meile ei meeldi.
Ma ütlesin, et see ei kõla nagu demo.
Ta vastas, et nüüd on see korralikult salvestatud.
Seletasin, et mu arust kõlas ta hääl demol paremini
kui uuel versioonil.
Ta sai vihaseks.
Ta vihastas mu peale.
Ta ütles Ross Fraserile, et laulab uuesti sisse.
Tuled surnuks, klapid valjemaks.
Vastik, kui stuudios on inimesi, kui ma üritan laulda.
See teeb paranoiliseks.
Kahtlustan, et nad irvitavad mu üle, räägivad minust.
Sa oled hääl, püüa mõista.
Ütle valjult ja selgelt.
Ta laulis selle loo ribadeks.
Käe- ja kuklakarvad läksid turri.
Siis tundsin, et see on küll see lugu.
Võimas oli.
Ja see duubel jäigi.
Esimest korda panustas ta sellesse 110 protsenti.
Tunnetasin iga lööki igas taktis.
Pärast kogu elevust, kui äge toode oli valmis,
langes John masendusse, sest kõik oli ebaselge.
Me ei teadnud, kas publik võtab selle vastu.
Pärast salvestamist olin muserdatud.
See oli mulle olulisem kui miski muu.
Albumit "Whispering Jack" esitleti
ainult asjaosalistele ja sõpradele.
Meediakajastust polnud.
John ei tulnud kohale.
John ei tulnud.
Johnile ei meeldi peod,
aga see oli tema hiilgehetk.
Glenn ütles Jillile, et John tuleb kohale tuua.
Ta peab siin olema.
"See on ta jaoks suur hetk".
Jill ütles, et see käib tal üle jõu.
Jill pidi ta vägisi kodust välja tooma. Ta oli looteasendis.
Jilli sõnul oli ta omadega läbi.
Meil oli väike sinine Corolla.
Mina juhtisin, John oli kõrval, kägaras ja nuttis.
Ma ütlesin talle:
"Kui sa autost välja ei tule ja sisse ei marsi,"
"ei tule midagi välja".
Tol ajal depressioonist eriti ei räägitud,
aga ilmselt elas John kõik selle staadiumid läbi,
kui albumit salvestas. Eriti pärast lõpetamist.
Ma teadsin, et olime midagi huvitavat teinud ja John...
Ta hääl kõlas imeliselt.
Aga iial ei tea, kas publik saab sellest aru.
Mäletan, et Glenn mõtles, mida sellega peale hakata.
Glenn hakkas raadiojaamu läbi käima
ja nuiama, et nad seda mängiks. Keegi ei tahtnud.
"Johnny Farnhami lugu me küll ei taha!"
Ilmselt nad isegi ei kuulanud.
Ükski suurem plaadifirma ei tahtnud levitada.
Lõpuks otsustasin selle ise ära teha
ja asutasin oma plaadifirma.
Wheatley Records.
Viisin promoplaadid raadiosse Triple M.
Tüüp teatas, et see on ju Johnny
ja kuni ta tagumik vaatab maa poole,
ei hakka Triple M Johnny Farnhami lugu mängima.
Glenn helistas ette, et tuleb läbi,
toob Johni uue plaadi. Tahtis, et ma seda mängiks.
Glenn käis minu teada mitmes raadiojaamas,
teda ei võetud jutule.
Kartsin, et see on järjekordne "Sadie"
või muu rämps.
Glenn küürutas üle laua, nagu tal kombeks,
album näpus: "Pane see mängima".
Ja ütles, et see on esimene singel.
Kuulsin introt.
Mõtlesin, et päris omamoodi. Ja lugu muudkui arenes.
Instrumendid lisandusid.
Ja siis Johni hääl.
Meil on
võimalus pöörata uus lehekülg.
Mõtlesin, et jeerum, see on küll väga hea.
Ma ei oodanud isegi laulu lõppu ära.
Muutun praegugi emotsionaalseks.
Marssisin läbi koridori eetristuudiosse.
Ütlesin saatejuhile, et pangu see lugu peale.
Ta küsis, kes see on. Ütlesin, et John Farnham.
"Mida?" "Pane juba mängima!"
Sa oled hääl, püüa mõista.
Ütle valjult ja selgelt.
Küsisin, kus John on. "Koosolekuruumis".
"Ilmselt kägaras laua all".
John tuli sisse ja nad embasid.
Glenn vaatas mu poole ja tänas mind.
Ma ütlesin, et pole vaja tänada. See on hiilgav.
See oli üks neist maagilistest hetkedest karjääris,
mida sa ei unusta.
Kui sul on võim olla võimas...
Sõitsin Sydneys ringi,
lugu kargas kõlaritest välja. "Kurat, kes see veel on?"
Võtsin ühe laulukirjutajast sõbra peale.
Ta tuli pisarsilmil kodust välja. Küsisin,
kas tal on kõik hästi. Ta ütles, et oli uut lugu kuulnud.
Ta nuttis ja oli...
Me mõlemad taipasime, et sellest saab hitt.
Asi oli klaar.
Ta läheb lendu.
Sain aru, et ta on lõpuks oma hääle leidnud.
See on ohtlik. Ta saab kuulsaks.
Seda kuuldes mõistsin kohe, et see on väärt plaat
ja ta laulis fantastiliselt.
Torupillid tegid selle ka eriliseks.
Mõtlesin, et kes kurat see on!
Nii jõuline!
Ta hääl oli võrratu.
See on religioosne, olemata religioosne. See mulle meeldib.
See asetub tühimikku,
kus religioon peaks olema, kui sa pole usklik.
Esiteks on see võrratu laul.
Aga Johni esitus teeb selle erakordseks.
Nii emotsionaalne. Mulle väga meeldis.
Johnile meeldis see tundlikkus.
Olen vaid laulja ja saan sel moel kommenteerida
ja loodetavasti innustab see kedagi
või paneb ta mõtlema.
See on võrratu laul ja Johni tõlgendus on imeline.
Meie olemegi hääl ja vahel läheb see meelest,
et peame välja ütlema, seisma oma põhimõtete eest.
Põhjus, miks ma üldse muusikat teen ja intervjuusid annan,
on võimalus muusikat laval esitada.
Muud midagi.
Tegime imelise albumi ja John tahtis tuurile minna.
John ütles, et tahab uusi noori mängijaid,
kes mängiks omamoodi.
Kui tahad, et keegi 32 takti hullult keevitaks,
tulid õigesse kohta, sest seda ma oskan.
Toores ja energiline.
Hakkasin pulli pärast demosid tegema.
Saatsin kassette kõigile mänedžeridele
ja plaadifirmadele.
Kitarrist
Teiste seas oli Wheatley Organizationi aadress.
Brett elas Victorias ja saatis postiga kasseti.
Wheatley kirjapäismik. Fantastiline!
"Kallis Brett, saime su kasseti, palun helista".
Brett Garsed elas kohe bändi sisse.
Sellist kirja sa tahadki saada.
Tema kassetist piisas.
Üks vaimustavamaid kitarriste, keda võib ette kujutada,
kes mängib Johnile vajalikus stiilis, peenelt ja osavalt,
aga virutab ka raskeid power chorde.
Su edu teel on vaja ületada viimane takistus.
Rõhk.
Nad andsid mulle neli-viis lugu albumilt.
Õppisin neid nädal aega innukalt.
Trummar
Oleksime võinud palgata parima veterantrummari,
aga Anguse energias oli midagi erilist.
Olin äsja 20 saanud.
Tal oli kaunis naeratus, mitte vaid näol, vaid ka mängus.
Aga ta võis ka lajatada. Ta oli kui trummari versioon Johnist.
Tol õhtul nad küsisid, kas saan homme alustada.
Olin nõus.
Bändis on kaks noort meest, raju kitarrist Brett Garsed
ja trummar Angus Burchall.
Nad polnud sündinud, kui alustasin. Neil pole eelarvamusi.
Väga lahe.
Tahan tuurile minna. Loodan, et tuleb palju kontserte.
John oli valmis neid võrratuid lugusid rahvale esitama.
Me ei saanud kuigi palju pakkumisi.
Probleem oli ilmselt selles,
et mind ei peetud tõsiseltvõetavaks lauljaks.
Tunnen, et see tõuseb tormina.
Mind seostati pehme muusikaga nagu "Sadie",
kuigi see oli 19 aastat tagasi ja rohkem ma seda ei esita.
Vähenda rõhku.
Agendid olid Johnile lihtsalt viisakusest mõned mängud andnud,
aga need kontserdid
toimusid kõige sitemates kõrtsides.
Haara ratastest ja pööra...
Ta ütles, et ei taha enam Leagues Clubis mängida.
"Kui ma pean seda tegema, on kõik läbi".
Istusime autosse, sõitsime Bendigosse ja Ballarati,
siis Adelaide'i, kõik Taragodes.
Vähemalt kuus õhtut nädalas.
Kõik on muutunud sestpeale, kui nägin sind.
Esimesed klubikontserdid olid lahedad. Toores värk.
Publiku seas oli kõiksugu rahvast
ja kui näed neid nii lähedalt...
See pole sama!
Ja tunnetad energiat nii lähedalt, siis see on vinge tunne.
Kas sa ei tea,
milles asi...
See oli kinnitus, et teeme midagi asjalikku.
Hakkan minema, ära liiga kaua oota.
Selles äris oled nagu söekaevur.
Eriti praeguses staadiumis, kus plaat hakkab menukaks saama
mitmetes paikades, tuleb lihtsalt soont järgida.
Ära liiga kaua oota!
Iga mänguga saime paremaks ja tal oli ideid,
kuidas midagi teha, kui asi liikuma hakkas.
Ta teadis, mida tahtis.
Kuidas nad juhivad su maailma...
See oli doomino efekt üle kogu riigi.
Kõik olid vaimustuses.
Seda oli tore näha.
Mäletan, kuidas ema hüüdis mulle:
"Tule ruttu, sa oled telekas!"
Tulin jooksuga alla
ja video loole "You're the Voice" mängis igas hommikusaates.
Kõik valisid lõigu, kus ma olen maikaga.
Jessas...
Siis vaatasin küll, et meest tunnustatakse.
Ta hakkab viimaks läbi murdma. Ilus. Kõik toimib.
Sa oled vaid nimi,
lahti kerimata lipp.
Kui albumit juba kuuldi, kõnetas see paljusid.
Mida iganes nad ütlevad,
seda sa ka teed.
Turneed ulatusid üha kaugemale.
Saalid läksid suuremaks, kuni ei leidunud küllalt suuri.
Iga kontserdi eel kogunes bänd ringi,
taustalauljad, Farnham, Glenn, Gaynor.
Promootor
Nagu perekond jõuludel enne lavale minekut,
ja nad võtsid väikese lonksu kärakat.
Suur pere. Kõik armastasid Johni.
Lähen ja läinud.
Mäletan päeva, mil plaat tabeli tippu tõusis.
Sõitsime mingile üritusele ja ma ütlesin:
"John, mõistad, et meie album on riigi tabeli esikohal?"
Suudad uskuda?
Ta plahvatas.
Pisarad voolasid silmist.
Mõtlesin ikka, et see on eriline plaat, aga siis järsku esikoht
26 nädalat järjest. Seda ei oodanud keegi.
See oli erakordne, sest nii palju töötati vastu.
Mind kui muusikut ei peetud tõsiseltvõetavaks,
eriti mind lauljana.
Ta andis mulle kasseti,
millel oli sedel: "Aitäh selle eest, sõber".
"Aitäh, et andsid võimaluse. Armastusega, Johnny".
See on mu jaoks hinnaline meene.
Glenni jaoks oli see alati suur asi.
Ta kasvas mehest, kellel oli...
Äkki varane keskeakriisi hetk muusikuna?
Kas ta tahtis nüüd rokkar olla?
Ta põrmustas kõigi eelarvamused
ja saavutas publikumenu, mida keegi ei oodanud.
Terve põlvkond avastas selle uue laulja,
kellel olid imelised laulud, ja võrratu inimese,
kes oli kogu aeg nende nina all olnud.
Mida rohkem publikut, seda rõõmsam ta oli.
John Farnhami rekordiline tuur Austraalias jõuab Sydneysse.
Entertainment Centre'is toimuvad viis kontserti.
John Farnhami turnee "Whispering Jack"
on suurim Austraalia artisti turnee ajaloos.
Kuuldavasti esineme veerand miljonile inimesele,
ma tean nende nimesid ja saadan kõigile tänukirja.
Esikohal Lääne-Saksamaal ja Rootsis,
tõuseb Prantsuse ja Itaalia tabelites
ja Inglismaal sisenes tabelisse 66. kohal.
Ja teda oodatakse huviga Ameerikas.
Palju õnne, John! Aplaus!
Esikohal Rootsis, Norras ja Taanis.
Rootsis sai ta Popi Kuningaks.
Võrratu oli näha ka Saksa fänne.
Juuni 1987, München
Berliini müür oli veel püsti. Rahval oli kõrini saanud.
Seetõttu oli "You're the Voice" seal eriti edukas,
sest nad ootasid muutuseid.
Olid rahvana muutusteks valmis.
Meil on võimalus
pöörata uus lehekülg.
Võime kirjutada, mida ise tahame.
Peame ots otsaga kokku tulema, enne kui vanaks jääme.
Seal oli üle 100 000 inimese.
Kui lavale läksime, olid nad pöörased.
Me kõik oleme kellegi tütred
ja kellegi pojad.
Kui kaua veel vaatame üksteisele otsa
läbi püssitoru?
Laulge kaasa!
Sa oled hääl, püüa mõista.
Ütle valjult ja selgelt.
Me ei kavatse istuda vaikides
ega elada hirmus.
Torupillimängijat meil polnud,
aga üks tehnik oli vähemalt šotlane,
ta tuli torupilliga lavale
ja oleks peaaegu kokku kukkunud.
Nägin teda selja tagant ja kui ta ümber pööras,
märkasin, et ta oli näost valge.
Me kõik oleme kellegi tütred,
kellegi pojad.
Kui kaua veel vaatame üksteisele otsa
läbi püssitoru?
Sa oled hääl, püüa mõista.
Ütle valjult ja selgelt.
Me ei kavatse istuda vaikides
ega elada hirmus.
Sa oled hääl, püüa mõista.
Ütle valjult ja selgelt.
Kiiret pole kuhugi. Võin terve õhtu oodata.
John armastab fänne, aga tunnustus kolleegidelt
oli talle eriti oluline.
Võitja on...
Loodan, et ostad nüüd suurema maja, kullake.
John Farnham, "You're the Voice".
Austraalia plaadiauhinnad
Eriti soovin tänada oma mänedžeri
ja head sõpra Glenn Wheatleyt.
Ta panustas oma raha minu suule ja ma tänan teda selle eest.
Suur tänu, Glenn.
Võitsime seitse ARIA auhinda.
"Whispering Jack" oli aasta suurima läbimüügiga album
ja on siiani Austraalia edukaim album kohalikult artistilt.
Me ei ela hirmus!
Tänan! Head õhtut!
Tore, et selline poiss nagu John tuli 20 aastat hiljem tagasi
ja teeb nüüd elu parimaid plaate.
See on tohutu saavutus ja inspireerib kõiki.
Laul "You're the Voice" mõjus innustavalt.
Mõtlesin, et issand küll.
Ma tegin tol ajal teetöid,
üritasin plaadimaterjali kokku saada.
Mu eluarmastus saab tugevamaks,
kui mööduvad päevad.
Mitte isegi ta edu, vaid see, et ta tegi midagi,
mis oli nii hea.
Et lihtsalt...
Lihtalt kuulasid ta lugusid
ja see liigutas sind.
Paljud asjad ei näi mulle
sellistena nagu vanasti.
See andis ka minu karjäärile hoogu.
Jõuan pisut lähemale.
Võtsin end kokku.
John laulis loos "As The Days" ja veel viies laulus.
Kui päevad mööduvad,
jõuan veidi lähemale.
Seda motivatsiooni on vaja
ja ta aitas kindlasti mul albumit lõpetada.
Kui päevad mööduvad...
Aitäh, John.
Tulen su juurde tagasi.
Mulle tegi ikka tuska, et mind tõsiselt ei võeta.
"Sadie" ilmus, sai menukaks, loobusin torumehe ametist
kaks päeva varem ja see saigi hitiks.
Alates päevast, mil sünnime,
käime mööda ettemääratud rada.
Tundsin, et see tuli pingutuseta. Sain mitte millegi eest tasu.
Vahel jääb püsima.
Nüüd on mul parem tunne, sest pidin rügama.
Kui vaatame selja taha,
sealt tuhiseb tuul.
See kannab uude ajastusse.
Aga mis saab maailmast?
Aga mis saab maailmast, mis meid ümbritseb?
Aga mis saab maailmast?
Ta oli pikalt mangunud laule tundmatutelt autoritelt.
Kui "Whispering Jack" ilmus, ujutati meid lugudega üle.
Ja nüüd meie isad...
Kõik pakkusid oma parimaid palasid.
Aga kui Johnile hinge ei läinud, siis ta ei laulnud.
Aga mõistuse ajastu...
David Hirschfelder klahvpillidel!
Mul on vedanud toimiva bändiga.
Kõik on väärt mängijad. Tahangi parimaid.
Johni järgmine album oli "Age of Reason",
suurepärane plaat, mis hüppas Austraalias joonelt tippu.
See kinnitas, et tegu pole ühe hiti imega.
Ta tegi teise plaadi, mis oli sama hea.
Ta rääkis mulle, et algusaegadel
oli produtsent valinud laulud ja helistikud,
salvestanud põhja ära ja ta tuli vokaali sisse laulma.
Nüüd olid asjad teisiti.
Kolmanda plaadi jaoks kirjutasime ise laule.
Täna mässisin end pahandustesse.
Olen lihtsalt nukker.
On nii...
Kui kuulsin lugu "Burn for You",
mõtlesin, et ta on end ületanud.
Kogu aeg tõstab panuseid.
Aga ma põlen...
"Burn for You" on vinge lugu.
Ma tean paljude laulude tausta.
Kord mässis ta end tõesti pahandustesse.
Ei midagi hirmsat, aga ikkagi.
"Burn for You" oli kindlasti laul, millega end august välja kaevata.
Küllap on sul tunne, et oled alati üksi.
Kord pidin talle tunnistama, et olen sõltlane.
Ta oli jahmunud ja solvunud, et ma varem ei öelnud.
Aga suhtus minusse ikka lahkelt ja armastusega.
Ütles lihtsalt, et võta midagi ette.
Ja ma võtsingi.
Ma põlen sinu nimel.
Mida nüüd teha?
Ma põlen...
Tal oli viimaks piisavalt enesekindlust,
et hinge paljastada ja oma lugusid laulda.
Ta kirjutas häid lugusid.
See on artisti jaoks oluline pööre,
kui saad väljendada oma tundeid
ja ei pea ootama, et teised sulle lugusid kirjutaks.
Ma põlen...
...sinu nimel.
Vahel paluti tal "Sadiet" laulda
ja ta keeldus aastaid. - Ei!
Rohkem!
Ja lõpuks ta ühel õhtul ikkagi laulis seda.
Olgu pealegi.
Tegin seade 96-liikmelisele orkestrile.
Nüüd saate oma Sadie!
Sadie, koristajatädi...
Me mängisime ukulelesid.
Sul on hari ja ämber.
Ma ise ka ei usu, et seda teen.
Ta peab rügama, et elatist teenida...
Ta laulis seda enesekindlalt, soojalt ja südamlikult.
Kõik koos!
Sadie!
Tol hetkel nägin, et mu ees on John Farnham,
keda inimeste arvamus enam ei huvita.
Ma pole üritanud imagot luua. Selline ma olengi.
Teised võivad ju silte kleepida,
aga mul on ükskõik.
Glenni ja Johni jaoks oli see fantastiline aeg.
Nägin, kuidas John igakülgselt säras.
Glenni usk Johni on legendaarne.
Ma pole midagi sellist iial kuulnud.
Kui tahad leida tublisid, ustavaid, kaastundlikke inimesi,
siis meelelahutusäri pole valdkond,
kust neid esmajoones otsida.
Seetõttu paistavad head inimesed siin eriti välja.
Nad olid nagu siiami kaksikud.
Neid kontserte pole palju,
kus Glenn lava ääres ei seisnud.
Me olime lähedased nagu vennad.
Ta oli mu lapse ristiisa, isamees mu pulmas.
Me ei sõlminud iial lepingut.
Me ei tundnud, et seda on vaja.
Glenn oli Johnile toeks,
aga ka John oli tihti Glennile toeks.
Ta oli tema kõrval nii headel kui ka halbadel aegadel.
Ma olin John Farnhami mänedžer.
Siis hakkasin sportlaste mänedžeriks.
Mu firma Wheatley Organization läks börsile.
Ole kena, kirjuta kriidiga tahvlile.
Tead, kes nad on?
Kriiti oskan kasutada, aga ei tea, mida kirjutada.
Oled sa börsil käinud? - Ei.
Hullem kui rokk-kontsert.
Tige värk.
Olin Austraalia FM raadio sünni juures.
Läksin pisut ülbeks ja tundsin end võitmatuna.
Glenn mässis end maksupettusesse.
Sellega olid seotud mitmed kuulsused, suuremate summadega.
Wheatley mõisteti esimesena süüdi
valitsuse operatsiooni Wickenby raames.
Austraalia maksuamet tahtis temaga näidispoomise korraldada
ja seda nad ka tegid.
Ta mõisteti 15 kuuks vangi
maksupettuse eest summas 320 000 dollarit.
Glenn sai 15 kuud.
Ta veetis 10 kuud vanglas ja viis kuud koduarestis.
Ta kandis karistuse ja maksis raha tagasi.
Nüüd läheb ta tööle tagasi
ja peab pikalt end lunastama
kõigi silmis.
Püüan teda igati aidata.
Paljud sõbrad ei teadnud, mida teha, kui Glenn kinni pandi.
Sotsiaalselt oli see raske olukord, aga John teadis ikka, mida teha.
Paljud oleks temast eemaldunud.
Veel sellises valdkonnas!
See oli hea ettekääne, et suhted katkestada.
Farnham polnud selline.
Ta jäi ustavaks.
Muidugi tundsin kaasa. Raske oli. Ma ei saanud teda hüljata
sellises olukorras
ja tema poleks mind samas olukorras samuti hüljanud.
Ma armastan teda. Ta on mu sõber ja pereliige.
Ta ütles vaid, et osutab vastuteene.
Sa päästsid mu naha.
Käisid vajadusel raha välja.
Sa andsid mulle albumi.
See on mu poolt kõigest vastuteene.
Ma usun sügavalt sellesse,
et saad vastu seda, mida annad.
Kui sõda läbi saab,
tuleb ära minna.
Kui Glenn vangist välja sai,
läks kõik jälle käima, tegime häid kontserte.
Sinuga oleme üksteist ikka toetanud.
Oleme ikka noored, kuigi veidralt palju vanemad.
Kuidas saan ma koju minna ja mitte olla rabatud?
Keegi ei saa varastada seda südant.
Eelkõige olen fänn. Algul käis see pigem nii:
"John, kas sa tahaks minuga laulda?"
Ta ütles, et vabalt. "Sa oled nii äge!"
Mul on vedanud, et sain töötada imeliselt andekate inimestega
läbi aastate.
Kui sõda läbi saab,
tuleb otsast alustada.
Aastaid tööd ja kontserte...
Väikeseid ja nõmedaid.
Suuri ja ägedaid ja kõiki vahepealseid.
Saatsime sinuga üksteisele lugusid.
Vaid lehekülg ja ma kadusin selle hiilgusse.
Kuidas saan ma minna koju ja mitte olla rabatud?
Tal on selleks hinge.
Ta ei anna alla.
Publik peab õhtut nautima.
Muidu ta lihtsalt rühib edasi.
Ja mitte olla rabatud?
Keegi ei saa varastada...
Ei saa sõnadesse panna, kui väga seda armastan
ja kuidas see mulle naudingut pakub,
eriti kui see inimesi kaasa tõmbab.
Ta kardab vist siiani, et keegi ei tule kohale.
See hirm on ajast, mil ta ümber olid vaid pereliikmed ja sõbrad
1970. aastatel.
See on lubadus, mille Glenn talle andis.
"Kui saal pole täis, siis sina lavale ei lähe".
Glenn üritas igati tagada, et esinemised oleks välja müüdud.
Viimased kontserdid enne pandeemiat
olid tihti vabas õhus.
Noor publik. Aga ta niitis nad jalust.
Rahvas armastas teda.
Nad olid pöörased. Ja ta laulis kaunilt.
Brett Garsed kitarril!
Jah!
Kui midagi on viltu
mu kallimaga...
Olivia jumaldas Johni ja John jumaldas Oliviat.
Neid oli võrratu koos vaadata.
Nad olid nii vahvad ja armsad.
Oleme koos palju läbi teinud.
Ta on mu lemmik, ehkki olen paljude lauljatega töötanud
ja tuhandeid lauljaid kuulanud.
Rääkisime ühel häälel.
Tema ongi ju "Hääl".
See teeb kõik paremaks.
See oli meie viimane ühine esinemine.
Nüüd muutun pisut emotsionaalseks.
Tere õhtust. Mitu põlvkonda austraallasi sirgus ta muusikaga,
kui ta samal ajal Hollywoodi staariks sai.
Täna avaldavad kogu maailma kuulsused
au Olivia Newton-Johnile.
Austraalia lemmikut 1970. ja 1980. aastatest mäletatakse
tema suure ande ja heategevustöö tõttu
nagu ka ta vapra võitluse pärast vähiga.
Jill ütles, et John oli lohutamatult nutnud. Arusaadav.
See virutas isale maksahaagi.
Ta armastas ja austas Oliviat.
Me kõik teadsime, et see on tulekul.
Mina võtsin temaga ühendust, sest ta mõjus elavdavalt.
Ta tõesti mõjus.
Ta teadis, mida öelda. Oskas lohutada.
Nädal aega hiljem oli ta läinud.
Seda jään ma hindama.
Ta oli soe, imeline, kaunis naine.
Kui Glenn oli Covidiga intensiivis,
ütles üks õde, et kui need inimesed koju saata,
kuidas nad Covidiga elama hakkavad,
kui nende kehad on nii räsitud?
Mõtlesin, et miks ta seda mulle ütleb.
Tulin ainult Glenni koju viima.
Glenn on kuulikindel ja tema elab edasi.
Aga ta üritas mind selleks ette valmistada.
See oli asja pärast öeldud, aga ma ei saanud aru.
Austraalia muusikatööstus mälestab Glenn Wheatleyt.
Tunnustatud promootor ja mänedžer suri eile
Covidi põhjustatud komplikatsioonidesse.
Ta oli 74-aastane.
Glenn Wheatley surm murdis mehe, keda hüütakse Hääleks.
John Farnhamil oli eile kohutav ülesanne teavitada sõpru,
et nende semu on surnud.
Ta ei suutnud pikalt sellest üle saada. Mõistetav.
Poeg, heliinsener
Kaotad parima sõbra,
kes on pea kogu elu sinu kõrval seisnud.
Olen siiani leinas.
Me olime väga lähedased.
Väga lähedased.
Ma ei tahtnud, et see juhtuks.
Glenn hoolitses Johni eest nii hästi.
Nad olid kui vennad.
Vabandust.
Ma ei usu, et see haav paraneb, mis on kurb,
aga selline armastus ju ongi.
Helistasin Johnile ja ütlesin, et Glenni pole enam kauaks.
Hoidsin telefoni Glenni kõrva ääres ja viimane hääl, mida ta kuulis,
oligi Johni oma.
Ja selle üle...
...on mul hea meel.
Ma tahan talle öelda: "Sa oled legend".
"Sa ei pea end legendiks, aga oled legend".
Tema karjääris oli tõuse ja mõõnu
ja ta pidi vaeva nägema, et edasi rühkida.
Ja et ta siis uuesti edukaks sai...
Seepärast rahvas teda armastabki.
See on lugu kangelasest.
Flamingod kõnnivad
ja õõtsuvad rahus.
Seda vaadates kaovad mu mured.
On palju suuri artiste,
aga vähestel on olnud selline karjäär.
Jätad roosa armi.
See on mulle suur au, et sain seda esireast jälgida,
mitte ainult Glenni ja Johni esinemisi,
aga Johni laulmist.
Vaatan vaid su silmadesse.
John võttis oma rüppe meid, bändi, meeskonna ja fännid.
Iga inimene ta publikus tundis, et on esireas.
Paradiis!
Killuke paradiisi!
Sa hoiad mu kätt ja me suudleme.
Muusika on meie jaoks nii oluline.
Ja ei lähe enam kaua...
See tungib otse südamesse.
Sa tajud ta häält.
Armastus, mis sirutab käe...
See võib sind ravida, aidata
ja jõuda nii paljude inimesteni.
Kui kõnnime liivas...
See oli mulle suur õnn, et temaga nii palju töötasin.
Vaatan vaid su silmadesse...
73-aastane Austraalia legend sai diagnoosi
vaid kaks nädalat tagasi. Pere otsustas...
See on nagu haige nali, et Hääl sai suuvähi.
Täiesti jõhker.
Peaminister Anthony Albanese avaldas esimesena toetust,
öeldes, et kogu rahvas on oma mõtetes
Farnhami ja ta perega.
Meie õnneks leidis John oma hääle ja jagas seda meiega.
Kas ta enam laulab või mitte,
see muusika jääb inimestega igaveseks.
Kui kohtuvad me pilgud...
Mida ta ikka enam teha tahaks. Ta tegi kõik ära.
Ta ronis mäetippu ja ta lipp lehvib seal siiani.
Ja lahkun värinal.
Ma ei usu, et ta unustatakse ja ilmselt on alati
John Farnhamile publikut.
Glenn Wheatley sviit
Päris uskumatu.
Mul on hea meel, et muusikaga inimesi mõjutasin.
Väga tore, kui saad midagi sellist teha.
Mulle mõjus see sügavalt ja loodan, et teistele samuti.
Vaatan vaid su silmadesse,
et näha paradiisi.
Kallis,
ainult killukest paradiisi.
Ainult killukest paradiisi.
Näita mulle
ainult killukest paradiisi.
Ainult killukest paradiisi.
Näita mulle!
Ainult killukest paradiisi.
Näita mulle.
Ainult killukest paradiisi.
See film on pühendatud Glenn Wheatleyle
Väga kena teist! Aitäh!
See lugu tõesti meeldib mulle.
Subtiitrid tõlkinud: OÜ Oruheli