Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- קווין הארט וכריס רוק‬ ‫יצאו לסיבוב הופעות משותף בניו יורק -‬
‫- במהלך שבוע אחד, נעשתה היסטוריה. -‬
‫זה בסדר.‬
‫לא, אני לא…‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט… המסכים. אני רגיל לראות את ה…‬
‫מה שזה לא יהיה.‬
‫יש לי קטע עם צל, רואה?‬ ‫-זה מעולה.‬
‫ראיתי את דייוויד…‬
‫מהדברים שאני כועס שלא חשבתי עליהם בעצמי.‬
‫היי, בנאדם.‬
‫יש לי עוד כמה טריקים בשרוול.‬ ‫-זה די גאוני.‬
‫היי, גבר. תגנוב את זה, זה שלך.‬
‫אני לא יכול. אני לא יכול עכשיו.‬ ‫עכשיו זה יהיה שקוף שגנבתי את זה.‬
‫זה זול. זה לא עולה כלום!‬
‫זו גנבה ברורה.‬
‫יש לך משאיות ואת כל החרא הזה.‬ ‫-ולך יש רק את זה.‬
‫יש לי את האור המזוין…‬
‫אני מבזבז כמויות של כסף,‬ ‫בעוד שאור זה כל מה שאני צריך.‬
‫שיקרת לי כל הזמן הזה.‬
‫שיט!‬
‫- רוק, הארט – סולד אאוט‬ ‫ברוכים הבאים לברוקלין! -‬
‫- כריס רוק -‬
‫- קווין הארט -‬
‫- בתפקיד הראשי: קווין הארט וכריס רוק -‬
‫איך הלכה השיחה?‬ ‫-איך הלכה השיחה?‬
‫התקשרת אליי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫התקשרתי אליך.‬
‫השיחה התחילה כשאמרתי,‬
‫"כריס, מה אתה עושה?‬ ‫אתה מתכונן לצאת לסיבוב הופעות?"‬
‫אני חושב שידענו ששנינו מתכוננים לצאת.‬
‫שנינו התכוננו,‬
‫ואני חכם מספיק‬
‫לבדוק מה קווין עושה‬ ‫לפני שאני יוצא לסיבוב הופעות.‬
‫לוח הזמנים שלי.‬ ‫-כי אין מצב שאתן לקווין יתרון עליי.‬
‫זה פשוט לא יקרה.‬
‫אז אני נותן לו את הכבוד הזה.‬
‫הרי ג'יי-זי לא מוציא אלבום סתם כך…‬ ‫הוא בודק עם דרייק לפני שהוא מוציא אלבום.‬
‫נכון שהוא ותיק יותר, אבל…‬
‫הוא מציאותי, אז אני כזה,‬ ‫"טוב, אני מתכונן לצאת. מה קווין עושה?"‬
‫אמרתי, "אולי נעשה משהו ביחד?"‬
‫כן.‬ ‫-"מה דעתך להופיע בניו יורק ביחד?"‬
‫"להדהים את ניו יורק."‬
‫- ברוכים הבאים לגארדן‬ ‫רוק, הארט -‬
‫זה סיפור על שני מסעות נפרדים‬
‫שמתנהלים בשני נתיבים שונים,‬
‫אבל גם איכשהו מקבילים,‬
‫ובסופו של דבר נפגשים באותה נקודה בפסגה.‬
‫- ג'ונס ביץ'‬ ‫תכולה: 15,000 -‬
‫- ברקליס סנטר‬ ‫תכולה: 19,000 -‬
‫- פרודנטיאל סנטר‬ ‫תכולה: 19,500 -‬
‫- מדיסון סקוור גארדן‬ ‫תכולה: 20,789 -‬
‫זה הבניין הכי אהוב עליי בעולם.‬
‫ללא ספק.‬ ‫-ראיתי כאן את פרינס, את הביסטי בויז.‬
‫ראיתי כאן את אדי מרפי.‬
‫לעזאזל, ראית כאן את אדי?‬
‫ראיתי כאן את אדי ארבעה לילות ברצף.‬
‫רשימת הקומיקאים שהופיעו על הבמה הזאת‬
‫היא קצרה במיוחד.‬
‫קומיקאים שנתנו מופעי סולד-אאוט ב"גארדן".‬
‫זו חותמת שקובעת, "הצלחתי, הגעתי".‬
‫זה דבר גדול.‬
‫המופעים שיהיו לנו בניו יורק…‬
‫השבוע הזה בניו יורק הוא אירוע.‬
‫אני לא זוכרת‬
‫מקרה שבו שני כוכבים גדולים כאלה‬ ‫יצאו להופיע ביחד.‬
‫אפשר להשוות את זה‬ ‫רק למקרה שבו ברוס ספרינגסטין‬
‫ופול מקרטני יופיעו ביחד על אותה במה.‬
‫ההתעקשות להישאר במסגרת התרבות שייחודית לנו‬
‫זה משהו שאנחנו צריכים להיפטר ממנו,‬ ‫כי יש נטייה לחשוב‬
‫שיכולה להיות רק תרבות אחת.‬
‫וכשאנשים נסחפים עם התפיסה הזאת,‬
‫העניינים מסתבכים, כי אז מתחילה תחרותיות,‬
‫כמו, "אני לא יכול לתמוך בזה",‬ ‫או "אתה לא…" ו"זה לא…"‬
‫זה מוזר.‬
‫כריס הוא טיפוס די שקט.‬
‫הוא נוטה להיות שקוע במחשבות, ו…‬
‫קווין? לא.‬
‫היי, אחי.‬
‫אני חושבת שקווין חביב יותר, כיפי יותר,‬
‫שובבי יותר.‬
‫כריס נשכן יותר, חריף יותר.‬
‫אחי, איך לעזאזל אני אמור לצאת מכאן?‬
‫אתה מבין שאני יכול בקלות ללכת לשם‬ ‫בלי שאף אחד לא יסתכל עליי?‬
‫אבל אם יהיה צוות צילום מאחוריי,‬ ‫מישהו יעקוב אחריי הביתה‬
‫ויהרוג אותי.‬
‫אתה מבין מה אני מנסה לומר?‬
‫האנרגיות שלהם פשוט מתאימות ביחד.‬
‫אף אחד לא ניסה לקחת את תשומת הלב לעצמו.‬
‫אומרים שסיבוב משותף זה בלתי אפשרי.‬
‫איתם זה אפשרי.‬
‫כריס, מה קורה, מותק?‬
‫סי רוק!‬ ‫-מה קורה?‬
‫- הבעלים האמיתיים של הוליווד -‬
‫מה זה? איפה השם שלי?‬
‫השם שלך מופיע כאן.‬
‫"רוק הגדול. הארט הקטן."‬
‫זה קליט.‬
‫פגשתי את טרינה, עורכת הדין שלך.‬
‫גם היא אמרה שכדאי שתחמם אותי.‬
‫מה? ברצינות?‬ ‫-בהחלט.‬
‫כריס, אני גדול מכדי להיות מופע החימום שלך.‬
‫בחייך, אתה לא גדול מכדי להיות כלום.‬
‫זה אולי היה הגיוני לפני עשר שנים,‬
‫אבל עכשיו אתה כריס השלישי בגודלו,‬ ‫והרוק השני בגודלו.‬
‫אני מת על טוני.‬
‫בחיי!‬ ‫-מתברר שמישהו כתב חומר.‬
‫תשתמש בבדיחות האלה‬ ‫כשתחמם אותי בסיבוב ההופעות.‬
‫ברכות.‬
‫תודה.‬ ‫-זה סלט אבטיח.‬
‫למה הבאת סלט אבטיח לבחור השחור?‬
‫זו הבדיחה הכי שחוקה בעולם,‬
‫אבל לא יכולתי להימנע ממנה.‬
‫זה טוב.‬
‫לא יכולתי להימנע…‬ ‫-בדיחת האבטיח הייתה הכרחית.‬
‫לא יכולתי להימנע ממנה.‬
‫לדעתי, אין ספק שאנחנו יודעים איפה אנחנו,‬
‫יודעים מה אנחנו,‬
‫ואנחנו יודעים מה הרגע הזה מייצג עבורנו…‬
‫כשאתה חושב‬ ‫על "מלכי הקומדיה", אתה מסתכל על…‬
‫"מלכי הקומדיה" היה חזק כל כך,‬
‫כי לדעתי, הסרט שינה את ההגדרה‬
‫של מופע קומי.‬
‫כל אחד מהם‬
‫היה בשיאו.‬
‫כשחושבים על "מלכי הקומדיה"‬
‫צריך לחשוב איך ולמה זה נעשה.‬
‫היעד היה "אנחנו ניתן הופעה.‬ ‫אנחנו נראה שאנחנו מסוגלים לעשות זאת‬
‫"ויכולים להתייצב ביחד באותה שורה‬
‫"מבלי שתהיה שום תחרותיות."‬
‫אני חושב שכריס ואני רצינו ליצור‬
‫את הגרסה שלנו לזה.‬
‫אני חושב שהיינו במקום שני‬ ‫מבחינת הרווחים מהופעה חיה…‬
‫- המלכים המקוריים של הקומדיה -‬
‫שמעתי אז לראשונה על "פולסטאר",‬ ‫וראיתי ששחקן לבן במקום הראשון.‬
‫אד מאני… מי זה היה?‬
‫כן, משהו כמו אדי מאני.‬
‫מופע של בחור לבן שלא הכרתי.‬
‫סיבוב ההופעות הרווחי ביותר‬
‫בלי שום פרסום בתקשורת.‬
‫נכון.‬
‫היחידים שתמכו והגיעו היו חברי הקהילה שלנו.‬
‫נסענו לשיקגו ומכרנו את כל הכרטיסים‬ ‫לשתי ההופעות ב"יונייטד סנטר"‬
‫ואז נאלצנו לחזור.‬
‫ולתת עוד שני מופעים.‬ ‫-עוד שניים.‬
‫תוך כמה שבועות, כי הקהל אמר, "לא.‬
‫"אנחנו צריכים את זה. תחזרו".‬ ‫-נכון.‬
‫כולם שיתפו פעולה.‬
‫אם הייתה לי בדיחה שלא הצחיקה,‬ ‫והבנתי שהיא מתאימה לך,‬
‫הייתי נותן לך אותה, ואתה לי…‬
‫זו הייתה עבודה משותפת,‬
‫ואני חושב שהאחדות הזאת…‬ ‫איך הולך הפתגם האפריקאי העתיק?‬
‫"אם אתה רוצה ללכת מהר, לך לבד.‬ ‫אם אתה רוצה ללכת רחוק, לך ביחד."‬
‫אני חושב שגילמנו את העיקרון הזה,‬
‫שבו ידענו שאנחנו עושים דבר סינרגטי במיוחד‬
‫שיועיל לכולנו,‬
‫ואפילו לקהל בקנה מידה גדול יותר.‬
‫הרגשנו שאנחנו עושים משהו חשוב.‬
‫מה הסיבה שאני וכריס עושים את זה?‬
‫למה אני עושה את זה עם כריס?‬
‫- נעים לין‬ ‫פלסטיק קאפ בויז -‬
‫כי אתה רוצה להעמיד פנים שאתה לא שחצן.‬
‫תפסיק להיות מטומטם.‬
‫אתה רוצה להעמיד פנים שאתה לא שחצן‬
‫ולהפגין אהבה כלפי אנשים שקדמו לך.‬
‫זה בעצם נועד להציג תמונה אמיתית‬
‫של אנשים מצליחים מאוד, שניצחו,‬
‫שמציגה אותם מנצחים ביחד.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו אני באמת מבין‬ ‫מה היו "מלכי הקומדיה". הבנת?‬
‫כריס ואני דיברנו על זה‬ ‫יותר משעה לפני כמה ימים.‬
‫"מלכי הקומדיה" הציגו‬ ‫הגדרה מחדש של סיבובי הופעות.‬
‫הם הפכו את זה לאירוע,‬
‫והם הפכו את זה למפגן גדול כל כך,‬
‫שנוצר ביקוש בציבור‬ ‫למופעי סטנדאפ באולמות גדולים.‬
‫אבל "מלכי הקומדיה"‬ ‫הגו את מושג הסטנדאפ כאירוע‬
‫רק אחרי שהם החליטו לאחד כוחות.‬
‫הם יכלו להמשיך לעשות את זה,‬ ‫אבל האגו שלהם דפק את זה.‬
‫החברות ביניהם היא אמיתית.‬
‫כשקווין התחיל להתפרסם, הוא היה בסביבת אחי.‬
‫כך שקווין לא החמיץ הזדמנות להתייעץ עם אחי.‬
‫בכל פעם שהם ישבו זה לצד זה,‬ ‫הוא שאל אותו, "איך אתה…"‬
‫מכיר את הסרטון‬ ‫שבו קובי ומייקל רצים על המגרש?‬
‫מייקל מתכופף, מחזיק את המכנסיים,‬ ‫וקובי ניגש אליו ולוחש לו באוזן.‬
‫שאלו את קובי, "מה שאלת?"‬
‫הוא ענה, "שאלתי אותו‬ ‫איך הוא זורק בסיבוב מהר כל כך?"‬
‫מייקל אמר, "תשים את הרגל שלך‬ ‫מעבר לרגל של היריב,‬
‫"וכך כשאתה תסתובב, הוא יישאר תקוע."‬
‫אלה המורכבויות שבדבר.‬
‫קווין אף פעם לא מחמיץ הזדמנות‬ ‫לקלוט את המורכבויות הקטנות האלה.‬
‫הוא אף פעם לא מחמיץ.‬
‫וכשהוא מוסיף את זה‬ ‫למוסר העבודה המטורף שלו,‬
‫הוא הופך להיות קובי.‬
‫אני נרגש לקראת השבוע הזה,‬
‫לא רק בגלל האצטדיונים הגדולים.‬
‫אני פשוט נרגש לבלות איתך. זה הכול. אחווה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫העניין הוא, כשאתה סטנדאפיסט,‬
‫זו עבודה בודדה.‬
‫אתה לא… יש לי הרבה חברים…‬
‫נגיד, ה"רד הוט צ'ילי פפרס" חברים שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫הם ארבעה.‬ ‫-כן.‬
‫מבין?‬
‫ארבעה נותנים מופע נהדר,‬ ‫ארבעה נותנים מופע גרוע.‬
‫הם חולקים את זה.‬
‫כשאתה סטנדאפיסט, למרות שיש אנשים איתך,‬
‫יש לך אנשי צוות וכל זה,‬
‫אתה שם לבדך.‬
‫וכן, זה…‬
‫אתה מרכז הערב, לטוב ולרע,‬
‫בעוד שבמקרה שלנו,‬ ‫"יוצא לי לעבוד עם קווין".‬
‫הערב זהו הערב הראשון,‬
‫ואני יכול לנוח, ובצדק,‬
‫כי מחר זה היום הראשון. ג'ונס ביץ'.‬
‫- תיאטרון ג'ונס ביץ' -‬
‫ג'ונס ביץ', היום הראשון, רוק, הארט.‬
‫אני עולה על הבמה עם החבר שלי.‬
‫- כריס רוק -‬
‫יו!‬
‫לפני שאתחיל,‬
‫אני אגיד דבר אחד.‬
‫אני בסדר.‬
‫ניו יורק היא מקום של להיות או לחדול.‬
‫זה הקהל הכי קשה מבחינתו.‬
‫כאן הוא קיבל הכי הרבה אהבה בתחילת דרכו.‬
‫התחלתי בסביבות גיל 18 או 19.‬
‫היו לי כמה יתרונות.‬
‫אני מניו יורק,‬
‫אז לא הייתי צריך‬ ‫לנסוע מעיר אחרת לניו יורק.‬
‫מבין? פשוט עליתי על רכבת מברוקלין.‬
‫אבל ברגע שנהייתי טוב, הכול התקדם מהר מאוד.‬
‫כריס הושווה לפני שנים לאדי מרפי הצעיר.‬
‫הגעתי מרוזוולט, לונג איילנד.‬
‫גדלתי בשכונה של שחורים בלבד. באמת.‬
‫אתה גדלת בשכונה של שחורים בלבד?‬
‫שכונה עם רוב לבן?‬
‫כי אפשר לומר‬ ‫שאנחנו, השחורים, השתלטנו על ניו יורק.‬
‫תחשבו על זה.‬
‫הלבנים אומרים, "זה לא מצחיק".‬
‫גילו אותו באותו מועדון‬ ‫שבו גילו את אדי מרפי,‬
‫שניהל אותו אחר כך.‬
‫הבא שיעלה על הבמה הוא בדרן צעיר בן 21.‬
‫הוא מבד-סטיי שבברוקלין.‬
‫נט טרנר של הקומדיה, מר כריס רוק!‬
‫מה העניינים?‬
‫זו הייתה אנרגייה קומית מגובשת‬
‫שהוא גילה.‬
‫היא הייתה בתוכו. היא תמיד הייתה בתוכו.‬
‫למצוא את האדם שבתוכך, שהוא אתה באמת…‬
‫- ג'רי סיינפלד -‬
‫שמצליח לתקשר עם אנשים שלא מכירים אותך…‬
‫הייתי בדרום אפריקה לפני כמה ימים.‬
‫או אולי זאת הייתה בוסטון?‬
‫והם מייד מזהים אותך בזכות הבדיחה הזאת.‬
‫הם אומרים, "אני קולט מי הבחור הזה".‬
‫"הבחור הזה מצחיק.‬ ‫לבחור הזה יש פרשנות משלו,‬
‫"גישה משלו, זווית ראייה משלו."‬
‫אף אחד לא ימצא את זה עבורך.‬
‫אני אוהב את סצנת הפתיחה של "זה ייגמר בדם".‬
‫דניאל דיי לואיס נמצא במכרה,‬
‫והוא פשוט מכה בסלע.‬
‫- זה ייגמר בדם‬ ‫מירמקס 2008 -‬
‫ואז יורק על האבן ומשפשף אותה.‬
‫"יש בה משהו? יש בה זהב?"‬
‫מבחינתי, זו המטפורה החזותית שמדגימה‬ ‫איך זה להיות קומיקאי בצורה הכי טובה.‬
‫יש אנשים שפשוט מצחיקים יותר מאחרים.‬
‫בתחילת דרכי,‬
‫רוזאן בר הייתה מצחיקה יותר.‬
‫סם קיניסון היה מצחיק יותר.‬
‫דיימון ויינס היה מצחיק יותר.‬
‫דניס מילר היה ללא ספק…‬
‫ג'רי סיינפלד, ללא ספק מצחיק יותר‬
‫משאר הקומיקאים.‬
‫אחי התמחה בקהל הניו יורקי,‬ ‫כי הוא נמנע מלפנות‬
‫רק לחלק מסוים מהקהל הניו יורקי.‬
‫הוא לא בדרן שחור.‬ ‫הוא לא הופיע רק בפני קהל שחור.‬
‫הוא לא בדרן לבן.‬ ‫הוא לא הופיע רק בפני הקהל באפר ווסט סייד.‬
‫הוא בדרן ניו יורקי. הוא מדבר עם כולם.‬
‫אבא שלי. הכול נוגע לכסף אצל אבא שלי.‬
‫אם שברת משהו בבית, שברת סכום כסף זהה.‬
‫אם אשבור את המיקרופון,‬ ‫הוא יגיד, "הוא שבר 50 דולר".‬
‫חמישים דולר!‬
‫ידעתי אז שלא אצליח להופיע בפני קהל לבן.‬
‫לא ידעתי איך…‬ ‫-נכון. כן.‬
‫ואני לא… ידעתי איך להופיע…‬
‫הייתה לי גישה אחת,‬ ‫וחשבתי שגם לו יש גישה אחת.‬
‫וזה לא היה נכון.‬ ‫הוא פנה שמאלה, ימינה, כמו מומחה.‬
‫הקהלים האלה צחקו בדיוק כמו השאר.‬
‫לדעתי, זו טעות גדולה להאשים את הקהל.‬
‫אפשר לאפיין קהל לפי מוצא.‬
‫- ביל בר‬ ‫קומיקאי -‬
‫למשל, לקהל יכול להיות וייב לבן‬ ‫גם כשהוא מעורב.‬
‫או למשל…‬
‫המופעים הליליים ב"קומיק סטריפ"‬ ‫היו לטיניים.‬
‫זו הייתה הארלם הספרדית, עוד כשהייתה קיימת.‬
‫זה היה פורטוריקני. זה היה הווייב.‬
‫אני בטח הסטנדאפיסט הכי טוב שתראו הערב.‬
‫כי אני שחור, וזה אומר‬ ‫שאוכל להגיד כל דבר שסטנדאפיסט לבן יגיד,‬
‫בנוסף למגוון שלם של חרא שחור‬ ‫שאסור להם לגעת בו.‬
‫הוא היה סתגלן, עם יכולת להופיע בכל מקום.‬
‫אם אתה יכול לשחות בעומק מטר וחצי,‬
‫אז תוכל לשחות גם בעומק 300 מטר,‬
‫כי המנגנון זהה.‬
‫ההופעה הראשונה שלו הייתה אצל ג'ואן ריברס.‬
‫קבלו בבקשה את כריס רוק.‬
‫- דה לייט שואו בכיכובה של ג'ואן ריברס -‬
‫זו לא הייתה רק "התוכנית של ג'ואן ריברס".‬ ‫זו הייתה התוכנית האחרונה שלה.‬
‫התוכנית של ג'ואן ריברס בוטלה.‬
‫זמן קצר לפני כן, בעלה ירה לעצמו בראש.‬
‫יצאתי לשם.‬
‫סיפרתי את הבדיחה הראשונה או השנייה,‬
‫ולא הלך לי טוב, או לפחות הרגשתי כך,‬
‫אז שיניתי את הסדר,‬
‫כך שהשורה האחרונה שלי הפכה להיות השלישית,‬
‫וזה היה סימן ללהקה,‬ ‫אז אני פשוט עמדתי שם, כמו…‬
‫זה היה עניין…‬
‫"באת ונתת ואמרתי לך,‬ ‫'מה נסגר איתך, את חירשת?'"‬
‫תודה.‬
‫נו, בוא הנה.‬
‫בוא הנה!‬
‫הייתי ילד מוזר. היה לי שיער מסולסל.‬
‫היו לי חורים בנעליים.‬
‫מבין? הייתי עני.‬
‫זה היה די מדכא לראות…‬
‫"ואו, הוא בטלוויזיה,‬ ‫אבל עדיין ישן בחדר ליד,‬
‫"אז נראה שטלוויזיה זה לא מה שחשבנו."‬
‫חשבנו, "איפה שק הכסף‬ ‫שמגיע עם ההופעה בטלוויזיה?‬
‫"איפה הבחורות הלבנות? איפה המכונית?"‬
‫"קדימה, מה קורה?"‬
‫הייתי ילד עם הרבה פוטנציאל, ש…‬
‫אי אפשר היה לדעת אם יצא ממני משהו.‬
‫כן.‬
‫אבל אדי ראה בי משהו…‬
‫שאפילו אני לא הייתי מודע אליו.‬ ‫אפילו אני לא ידעתי מה זה. מבין?‬
‫אבל אדי הבחין בזה מייד.‬
‫כל מה שהפכתי להיות‬ ‫זה בדיוק מה שאדי מרפי אמר לי שאהיה‬
‫ביום הראשון שפגשתי אותו.‬
‫באמת!‬
‫ומה קרה? אדי מרפי צפה בך ערב אחד?‬
‫ערב אחד. הגעתי לשם כדי לפגוש אותו.‬
‫הבעלים של המועדון הציג אותי בפניו.‬
‫הוא שאל, "מתי אתה מופיע?"‬
‫הייתי האחרון ברשימה.‬ ‫בכלל לא הייתי אמור להופיע באותו ערב.‬
‫אמרתי, "אני לא מופיע".‬ ‫הוא אמר, "תעלה אותו".‬
‫אחי קיווה שאף אחד לא יגיע‬ ‫כדי שיוכל להופיע.‬
‫הוא בכלל לא היה ברשימה.‬
‫אדי מגיע עם הפמליה‬ ‫ובכפפות עם טבעות על האצבעות,‬
‫שזה הדבר הכי מוזר שראיתי,‬
‫ואחי מתחנן בפני המנהל שייתן לו להופיע‬
‫כי הוא רוצה שאדי יצפה בו.‬
‫נתתי הופעה טובה, הלך לי ממש טוב.‬
‫הברכיים רעדו, פחדתי מאוד.‬
‫אדי צופה בילד שחור צעיר‬
‫שעומד על אותה במה שעליה הוא התחיל,‬
‫ואז אדי שאל אותו שאלות,‬
‫"מה אתה עושה? עם מי אתה עובד?‬ ‫אתה עובד על חומר? אתה יוצא?"‬
‫אחי אמר, "לא ממש.‬ ‫פשוט עובד ומנסה להתקדם".‬
‫אדי אמר, "יש לי תפקיד בסרט בשבילך".‬
‫הוא עבד על "השוטר מבוורלי הילס 2".‬
‫לא. הוא נכנס הביתה בריצה‬
‫בסביבות שתיים בבוקר, רץ למעלה,‬
‫והעיר אותי, "אני נוסע לקליפורניה".‬
‫אמרתי, "אתה לא".‬
‫הוא אמר, "אני נוסע לקליפורניה".‬ ‫ממש התעצבנתי,‬
‫ואמרתי, "אל תיסע איתם,‬ ‫הרי יש מצב שאדי מרפי מכור לסמים.‬
‫"אתה לא יכול לנסוע עם אנשים שאתה לא מכיר,‬ ‫וגם אין לך מספיק כסף."‬
‫ממש דאגתי.‬
‫הוא לקח בגדים, רץ לעשות כביסה,‬
‫בסביבות שתיים או שלוש בבוקר.‬
‫זה היה ביום ראשון או שני.‬ ‫ביום שני היית אמור לנסוע.‬
‫ואני פשוט התעקשתי ואמרתי, "אתה לא נוסע".‬
‫ואז התלבשתי והלכתי לרופא השיניים,‬
‫כי הנחתי שהוא לא ייסע.‬
‫אבא שלו קם, הסיע אותו, פגש את אדי,‬
‫ליווה אותו למטוס, ושלח אותו ללוס אנג'לס.‬
‫אני מקבל עשרה דולר על מכוניות,‬ ‫ו-20 דולר על לימוזינות.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫המשאית שלי.‬
‫הסיפור שלך עם אדי זהה לסיפור שלי איתך.‬
‫הכוכב הקומי האמיתי הראשון‬
‫שדיברתי איתו,‬
‫היה כריס רוק ש…‬
‫באמת?‬ ‫-תחשוב על זה.‬
‫צריך להזכיר את כל מי שהכרנו ב"סלר".‬
‫נכון.‬ ‫-פטריס, ווס, נורטון.‬
‫רובינסון, בר, קולין קווין.‬
‫מוזר כמה מצחיקים…‬
‫כל אחד מאלה שהזכרת הוא ענק!‬
‫מהקומיקאים הטובים ביותר שהיו על הבמה.‬
‫אז כשאתה הגעת ל"קומדי סלר",‬
‫כשזה קרה, זה היה הדבר הגדול…‬
‫הממשלה לא שמה זין עליך, בנאדם.‬
‫קוקאין ומריחואנה לא חוקיים באמריקה‬
‫לא כי הם מזיקים.‬
‫קוקאין ומריחואנה אינם חוקיים באמריקה‬
‫כי הקוקאין והמריחואנה הכי טובים‬ ‫לא מיוצרים באמריקה.‬
‫זה היה הדבר הגדול בזמנו, ולזמן מה,‬
‫צפיתי בכול מהצד. הייתי הבחור שיושב בסוף,‬
‫צופה ומקשיב לכל השיחות,‬
‫עד שהגעתי לשלב שבו‬ ‫הייתי מסוגל להציג את עצמי.‬
‫אתה רוצה להשתלב ושואל, "מה נשמע?"‬ ‫קית' רובינסון…‬
‫אתה יודע מה מצחיק?‬ ‫הגישה שלך כבר לא קיימת אצל אף אחד.‬
‫אני נהגתי לגשת לרודני…‬ ‫אני נהגתי לגשת בהכנעה לרודני דיינג'רפילד,‬
‫ניגשתי אליו… "מה שלומך?"‬
‫והצעירים האלה היום,‬ ‫"אתה לא מכיר אותי, אחי?"‬
‫"אתה לא מכיר את העמוד שלי?"‬
‫"אתה לא מכיר אותי מאינסטגרם?"‬ ‫-כן, "מאינסטה?"‬
‫"לא ראית את כל…"‬ ‫-"אחי!"‬
‫"כדאי שנצא לסיבוב ביחד".‬ ‫ואני כזה, "מי אתה, בן זונה?"‬
‫צפיתי בו.‬
‫צפיתי בבן זונה הזה בעיני נץ.‬
‫דיברתי איתו. שאלתי אותו שאלות.‬
‫כריס ענה על השאלות שלי.‬
‫הוא תמך בי כשהייתי סטנדאפיסט צעיר,‬
‫ואני אהיה אסיר תודה על כך לנצח.‬
‫וככל שהשתפרתי, הוא דאג שאהיה מודע לכך.‬
‫אני חושב שאתה חווה הלם מוחלט‬
‫כשאתה סטנדאפיסט‬
‫שיש לו הזדמנות‬ ‫לצפות בהתנהלות של מישהו אגדי,‬
‫או שאתה צופה ומצליח להבין‬ ‫מה הופך אותו לאגדה.‬
‫רגע, אני הייתי מפורסם‬ ‫ולך הייתה עבודה רגילה?‬
‫עבדתי ב"סיטי ספורטס".‬
‫-זה מדהים.‬
‫"גדול יותר ושחור יותר"‬ ‫יצא כשעבדתי כמוכר נעליים.‬
‫הזינוק בקריירה הקומית שלך היה…‬
‫כשאני הייתי בחור צעיר.‬
‫כשהייתי בן 18 או 19.‬
‫את הרעיון לעשות סטנדאפ‬
‫העלו האנשים בסביבה שלי שחשבו שאני מצחיק.‬
‫הייתי המום כשהרעיון עלה.‬ ‫הם אמרו, "תנסה לעשות סטנדאפ",‬
‫אז שאלתי, "איפה?"‬
‫הם נתנו לי את כל המידע.‬
‫הלכתי לערבי חובבנים,‬ ‫צפיתי בסטנדאפ אחרי העבודה.‬
‫אמרו לי, "קווין, תעשה את זה".‬ ‫הודיעו לי שזה ביום חמישי.‬
‫הסכמתי. אמרתי, "תנו לי שבוע ואז אירשם".‬
‫בלי שום ניסיון או ידע בסטנדאפ,‬
‫ידעתי שזה צריך להיות מורכב‬ ‫מבדיחה, ואז עוד בדיחה ועוד בדיחה.‬
‫צריך להיות פתיח, עם כמה דברים באמצע,‬
‫ואז איך אני אסיים?‬
‫קלטתי את הקצב הנכון.‬
‫כתבתי בדיחות במשך חמישה, שישה ימים.‬
‫ובערב החובבנים הגעתי כולי נלהב.‬
‫שמי קית' רובינסון.‬
‫- קית' רובינסון‬ ‫קומיקאי -‬
‫אני מפילדלפיה.‬
‫דרום פילדלפיה.‬
‫אנשים אוהבים חיות מחמד יותר מאשר בני אדם.‬
‫זוכרים שניסו להפוך כלבי פיטבול לידידותיים?‬
‫"כלבי פיטבול הם ידידותיים!"‬ ‫הם אף פעם לא היו ידידותיים.‬
‫אין פרסומות שבהם פיטבול תופס פריזבי‬
‫ומחזיר אותו לילד קטן.‬
‫כל כלב שהולך ככה…‬
‫בסביבות 1998,‬
‫נהגתי להגיע ל"דה לאף האוס"‬
‫כדי לראות מה הסטנדאפיסטים הצעירים עושים.‬
‫ראיתי שם בחור בשם קווין הארט.‬
‫אבל בזמנו, הוא קרא לעצמו‬
‫קוו הממזר הקטן.‬
‫קטן. קוו הממזר הקטן.‬
‫אני כזה, "מה?‬ ‫קוו הממזר הקטן? אתה מתאבק או מה?"‬
‫בחור מצחיק מאוד, קבלו את קוו הקטן.‬
‫מספיק!‬
‫זה השיר שלי.‬ ‫אני אלהיב את עצמי כדי להתכונן.‬
‫תנגנו אותו כדי שאוכל להתלהב ולהתחבר.‬
‫נעשה חיים. ככה זה הולך…‬
‫זה הכול. זה הספיק לי.‬
‫זה הספיק לי.‬
‫אמרתי, "קודם כול,‬
‫"תיפטר מ'קוו הממזר הקטן'‬
‫"אני לא רוצה את זה.‬
‫"מה שמך המלא?"‬
‫"קווין הארט", הוא אמר בקול צווחני.‬
‫"קווין הארט."‬
‫הוא כמעט אמר, "אדוני".‬
‫אני רוצה שתבוא לניו יורק.‬
‫המקום הראשון שקווין הארט הגיע אליו‬
‫היה ה"קומיק סטריפ",‬
‫וכך קווין התחיל בניו יורק.‬
‫סצנת הקומדיה בניו יורק הפכה אותי לבדרן.‬
‫או בעצם… לקומיקאי.‬
‫הייתי סטנדאפיסט, כן?‬
‫הופעתי, אבל לא הייתי בהכרח קומיקאי.‬
‫ניו יורק עיצבה אותי באופן‬ ‫שהפך אותי להיות קומיקאי במלוא מובן המילה.‬
‫אני חושב שניו יורק העניקה לי מהירות.‬
‫הקצב של ניו יורק הרבה יותר מהיר‬ ‫בהשוואה לכל עיר אחרת באמריקה.‬
‫היו ערבים, הרבה ערבים,‬
‫שבהם הופעתי 13 או 14 פעמים בערב אחד.‬
‫- דייב שאפל‬ ‫קומיקאי -‬
‫סט של 20 דקות, אבל 14 מופעים.‬
‫אז אם חשבתי על רעיון‬ ‫לבדיחה חדשה במופע השני,‬
‫יכולתי לספר אותה עוד 11 פעם באותו ערב,‬
‫כלומר תהליך השכלול בניו יורק‬ ‫היה מהיר יותר מבלוס אנג'לס.‬
‫סטנדאפיסט בלוס אנג'לס יגיד, "היית בלטרמן",‬ ‫בעוד שסטנדאפיסט בניו יורק יעבוד בזה.‬
‫כשאתה סטנדאפיסט,‬
‫האנרגייה שאתה מקבל מניו יורק‬ ‫לא דומה לשום דבר אחר.‬
‫אתה מבלה במועדוני סטנדאפ עד שלוש בבוקר…‬
‫אתה מבלה בשלוש או בארבע בבוקר, עומד בחוץ,‬
‫אוכל פיצה, מדבר עם סטנדאפיסטים אחרים,‬
‫חושב על איך להיות מצחיק,‬ ‫מדבר על איך להיות מצחיק,‬
‫עם אנשים מצחיקים.‬
‫ברור לי שהחבורה שהופעתי איתה,‬
‫סנדלר, קולין קווין וג'רי,‬
‫עשו אותי קשוח.‬
‫וחבורת ניו יורק שלך…‬
‫אלוהים, בר, פטריס ולואי.‬
‫באמת… ענקים.‬
‫ענקים.‬ ‫-חבורת ניו יורק שלך.‬
‫אני נשבע, אני לא מניאק. אני…‬
‫- פטריס אוניל‬ ‫קומיקאי -‬
‫התחלתי לבכות, מבינים?‬
‫בכיתי, כי…‬
‫לא שמתי זין.‬
‫פטריס אוניל ניזון מאי הנוחות שלך.‬
‫אז כשהבטת באופן מסוים או עשית פרצוף‬
‫בתגובה לעזות המצב והחוצפה שלו‬ ‫לומר דברים מסוימים,‬
‫זה הזין את הגאונות הקומית שלו.‬
‫אני זוכר שפטריס זרק עליי ספר טלפונים‬
‫בזמן שהופעתי.‬
‫ראיתי בזווית העין משהו שעף באוויר.‬
‫מה?‬
‫ספר טלפונים.‬
‫מה נסגר?‬
‫הוא אמר, "עדיף שתקריא את זה לקהל.‬
‫"תקריא לקהל את ספר הטלפונים."‬
‫זה היה במאה אחוז מתוך אהבה.‬
‫מאה אחוז… ככה אמרנו, "אתה אחד מאיתנו",‬
‫ולמרות שאתה ממלמל על הבמה, אנחנו יודעים‬
‫שתהיה אחד מאיתנו ושאתה מוצא חן בעינינו.‬
‫זרקתם עליי ספרי טלפונים…‬ ‫-בחיים לא עשיתי את זה.‬
‫פטריס עשה את זה. אתה היית שם.‬
‫אבל הוא מת, אז תדבר איתו על זה.‬
‫טוב, אני לא יכול, מן הסתם.‬
‫זה, דרך אגב… פטריס, ביל אמר את זה.‬
‫לא אני.‬ ‫-הוא? שילך להזדיין!‬
‫בסדר.‬
‫אני מופיע לזכרו כבר עשר שנים.‬ ‫הוא לא היה משקיע עשר דקות בשבילי.‬
‫אתה יודע שלא.‬
‫"זה בניו יורק?‬ ‫אין מצב שאני נוסע דרך המנהרה."‬
‫אני עדיין אוהב אותו.‬
‫רואה? אתה יודע.‬
‫בבקשה. קיבלתם קומדיה.‬
‫"היי, טמבל."‬
‫ככה קית' קרא לי, "טמבל".‬
‫"אתה עובד על הסט שלך, טמבל?"‬
‫"תתקן את הבדיחות האחרונות.‬ ‫הסיום שלך גרוע."‬
‫"הם לא יודעים מי אתה.‬
‫"תדבר על מי שאתה, טמבל."‬
‫תמיד כדי לייעץ. תמיד כדי לתת מידע.‬
‫הוא תמיד צדק.‬
‫קית' הוא ג'דיי.‬
‫קית' הוא נביא.‬
‫הוא דמות שבעולם הקומדיה כולם מכירים,‬
‫והמון אנשים שמעו עליו.‬
‫אה, שיט.‬
‫הייתי צריך שעה וחצי כדי להגיע הנה.‬
‫לא, תבינו, הם בנו את זה במיוחד בשבילי.‬
‫חטפתי עוד שבץ.‬
‫לא, לא עכשיו.‬
‫קית' נהג לנסוע מפילדלפיה לניו יורק וחזרה‬
‫בכל ערב.‬
‫למה? כי הוא טיפל באימו בפילדלפיה.‬
‫הוא היה המטפל שלה.‬
‫ובכל זאת הביא את קווין הארט מפילדלפיה,‬
‫הדריך אותו, לימד אותו איך הכול עובד,‬ ‫הסיע אותו למקומות.‬
‫הדבר הראשון שאמרתי לקוו,‬
‫"תארגן לעצמך קלטת.‬
‫"אני רוצה לראות קלטת.‬
‫"עם חומר מוקלט."‬
‫דייב אטל, עדיין לקוח שלנו,‬ ‫הוא הקומיקאי הניו יורקי מכולם.‬
‫אנשים אומרים שלשתות ולנהוג זה לא טוב,‬
‫ואני קורא לאנשים האלה "השוטרים".‬ ‫אבל יודעים מה?‬
‫לפעמים אין ברירה.‬ ‫הילדים צריכים להגיע לבית הספר.‬
‫נכון?‬
‫ובסביבות 1999 או 2000, אולי ב-2000,‬
‫דייב אטל התקשר‬ ‫לספר לי על ילד בשם קווין הארט.‬
‫אמרתי, "אתה אף פעם לא מספר לי על אף אחד".‬
‫יש הקלטה שלו מופיע ב"קרוליינס",‬
‫הקלטה שמישהו צילם מקצה האולם.‬
‫אני זוכר שהכנסתי אותה למכשיר‬ ‫וצפינו בה עם שני עוזרים.‬
‫הוא הציג את עצמו כפגיע,‬
‫ולא ראיתי הרבה קומיקאים שעושים את זה.‬
‫אני רק רוצה לחלוק‬ ‫משהו שמכביד עליי לפני שאתחיל,‬
‫כל דבר שאגיד כאן הוא בדיחה, בסדר?‬
‫שום דבר חוץ מזה.‬
‫אני לא רוצה שאף אחד ייקח את זה ברצינות.‬
‫אני לא רוצה שאנשים ייגשו אליי אחרי המופע,‬
‫ויגידו, "מי מצחיק עכשיו?"‬
‫כל מיני כאלה.‬
‫הוא היה פשוט קורע מצחוק. הוא היה בן 22.‬
‫האם ידעתי שזה יגיע לרמה כזאת? לא.‬
‫עבור כריס זו חזרה הביתה.‬
‫זה מלהיב.‬
‫- ברוכים הבאים לברוקלין! -‬
‫כשראיתי שאני פנוי כשהם בניו יורק,‬ ‫אמרתי לסוכן,‬
‫"אל תקבע לי כלום בסוף השבוע."‬
‫אני אקנה כרטיס. אמצא לי דירה.‬
‫אני חוזר הביתה. מזמן לא הייתי בבית.‬
‫ציפיתי לחזור הביתה, לאכול פיצה,‬
‫להתרוצץ, לראות בחורות פורטוריקניות וכל זה.‬
‫אבל אני חייב להיות במופעים האלה.‬
‫- תיאטרון ג'ונס ביץ' -‬
‫- ברקליס סנטר -‬
‫אבא שלי עבד ב"ניו יורק דיילי ניוז".‬
‫מרכז הפעילות של ה"ניו יורק דיילי ניוז"‬ ‫היה במקום בו "ברקליס סנטר" נמצא.‬
‫כשה"ניו יורק דיילי ניוז" עברו לניו ג'רזי,‬
‫המבנה נהרס ובנו במקומו את "ברקליס".‬
‫לכן זה היה חשוב. זו הקרקע שאבא עבד עליה.‬
‫- שדרות בדפורד -‬
‫- שדרת סטויבסנט -‬
‫אבא שלי מת ב-1988,‬
‫ושנה וחצי לאחר מכן איבדנו את הבית שלנו.‬
‫הכול מתחרבש.‬
‫אז, אתה מבין…‬
‫זה כאילו, "מה?"‬
‫מבין? פתאום ב-1989,‬
‫"הדביקו צו פינוי על הבית שלנו."‬
‫ואחי הולך… המשפחה מתפצלת,‬
‫ואנחנו מנסים לעכל את החרא הזה.‬
‫התנהגנו כאילו אבא שלי מת בפתאומיות.‬
‫אבל לפי הסטטיסטיקה, הוא מת בדיוק בזמן.‬
‫עד לאחרונה, הגבר השחור הממוצע‬ ‫מת בשנות החמישים לחייו.‬
‫אז כשאתה הבכור, אתה תמיד…‬
‫לאורך כל חייך מכינים אותך למוות של הוריך.‬
‫כל חייך. לכן קשים איתך כל כך,‬
‫כי גברים שחורים, במיוחד שחורים עניים,‬
‫מתים בשנות החמישים לחייהם.‬
‫כריס היה האח הבכור בבית,‬
‫לכן הוא נאלץ לשאת בהמון אחריות‬
‫ולעזור עם חשבונות החשמל, הדלק, המשכנתה.‬
‫הוא היה צריך לקחת אחריות‬ ‫על דברים בלתי צפויים מבחינתו.‬
‫הוא היה הבכור.‬
‫הוא היה הילד שאבא שלי השקיע בו את הכול,‬
‫והוא נאלץ להפוך לגבר ביום שאחרי,‬ ‫פשוט שינוי פתאומי.‬
‫מה תפקיד האב בחיים שלך?‬
‫להפריע לך כשאתה מתכונן לעשות משהו.‬
‫אתה יכול לשבת בבית כל היום בלי לעשות כלום,‬
‫וברגע שיש לך משהו לעשות, אבא שלך אומר,‬
‫"היי, מה עם הכלים?"‬
‫מה קרה בתשע השעות שלא עשיתי כלום בהן?‬
‫הוא היה במועדון סטנדאפ‬
‫ומחכה לזמן המופע שלו,‬
‫או שלפעמים‬
‫אם לא קבעו לו משהו באותו ערב,‬
‫הוא נהג ללכת‬ ‫לתפוס תנומה במכונית או לאכול משהו.‬
‫אחרי שאבא שלי נפטר,‬
‫אני חושב שהוא בחר להמשיך לעבוד‬ ‫כצורת התמודדות עם האבל.‬
‫כשבאנו למועדונים,‬
‫ראינו את האנשים שצפינו בהם בטלוויזיה‬
‫עולים להופיע, ואחי עולה מייד אחריהם.‬
‫ואז אנשים מפורסמים עלו להופיע,‬ ‫ואחי עולה להופיע מייד אחריהם.‬
‫והמפורסמים מכירים את אחי.‬ ‫אתה חושב, "זה גדול".‬
‫כריס היה מוכן להופיע על במות גדולות יותר.‬
‫ואז כריס הצטרף ל"סאטרדיי נייט לייב".‬
‫זה מה שקרה.‬
‫"בצבעים חיים" הייתה התוכנית‬ ‫הכי גדולה בטלוויזיה.‬
‫ב"סאטרדיי נייט לייב"‬ ‫לא היה שחקן שחור במשך תשע שנים.‬
‫אז… כי דיימון ויינס פוטר תשע שנים לפני כן.‬
‫אז… והוא בקושי הופיע בתוכנית,‬
‫אז הם די…‬
‫בעיני הציבור,‬ ‫לא היה שחקן שחור ב"סאטרדיי נייט לייב"‬
‫מאז אדי מרפי.‬
‫הגעתי ל"סאטרדיי נייט לייב"‬ ‫על תקן אפליה מתקנת.‬
‫האם הייתי מתקבל ל"סאטרדיי נייט לייב"‬ ‫אלמלא "בצבעים חיים"?‬
‫סביר להניח שלא.‬
‫הצד האפל עם נאט אקס.‬
‫שלום, אחים ואחיות.‬
‫אני נאט אקס, וברוכים הבאים ל"צד האפל".‬
‫התוכנית באורך 15 דקות היחידה בטלוויזיה.‬
‫למה רק 15 דקות?‬
‫כי אם הבוס היה נותן לי יותר,‬
‫זה היה נחשב לקצבת סעד.‬
‫לא למדתי בקולג'.‬
‫בקושי למדתי בתיכון.‬
‫אז "סאטרדיי נייט לייב"‬ ‫היה בית הספר הראשון שלקחתי בו חלק‬
‫ולמדתי בו,‬
‫עם מורים מעולים.‬
‫קונאן או'בריאן היה כותב בתוכנית‬
‫כשאני הייתי בה.‬
‫בוב אודנקירק הגדול מ"סמוך על סול",‬
‫היה כותב בתוכנית שהיה קשוב לי מאוד.‬
‫חלקתי משרד‬
‫עם אדם סנדלר, כריס פארלי ודייוויד ספייד.‬
‫מייק מאיירס היה מעבר לפינה.‬
‫זה היה כאילו הייתי‬ ‫בבית הספר לקומדיה של האקס-מן.‬
‫צפינו ב"סאטרדיי נייט לייב"‬ ‫רק כדי לראות את אדי מרפי.‬
‫ומי הבחור השחור שהופיע שם עכשיו? אחי.‬
‫"סאטרדיי נייט לייב" היא לא סטנדאפ.‬
‫להשתתף במערכונים, לאלתר או לשחק‬
‫זה ההפך מללמוד להיות קומיקאי.‬
‫ללמוד להיות קומיקאי זה ללמוד להיות אתה.‬
‫אני אשמח לראות את באטמן נלחם בפשע‬
‫בשכונה שלי.‬
‫כן.‬
‫הוא יגיד, "רובין".‬
‫"כן, באטמן."‬
‫- דייוויד שאפל, 1990 -‬
‫"החנינו את המכונית כאן, לא?‬ ‫אני בטוח שהיא הייתה כאן לפני דקה."‬
‫הייתי מופע החימום של כריס רוק‬ ‫כשהייתי בתיכון.‬
‫הפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫הוא הופיע בוושינגטון כל השבוע,‬ ‫אז עקבתי אחריו,‬
‫כי באותה תקופה היה נדיר לראות כוכב שחור.‬
‫הוא היה להיט אחרי שהשתתף ב"עיר החטאים".‬
‫- עיר החטאים -‬
‫אתה רוצה לעשות את זה כמו שצריך או לא?‬ ‫17 אלף, בנאדם!‬
‫תראה לי את הכסף. מה הקטע?‬
‫בחדר השחקנים ב"קומדי קונקשן"‬
‫ניהלנו שיחה ארוכה בפעם הראשונה.‬
‫חשבנו ביחד אם כדאי לי ללמוד בקולג'.‬
‫ואיך זה נגמר?‬
‫לא הלכתי ללמוד בקולג'.‬ ‫עשיתי את הדבר הנכון.‬
‫את מרגישה לפעמים שכאילו לאף אחד לא אכפת,‬
‫ואף אחד לא רוצה לייעץ לך,‬ ‫ואף אחד לא רוצה לעזור לך,‬
‫אבל אני יודעת שכריס רוק עזר לכמה אנשים.‬
‫בדברים גדולים וחשובים.‬
‫לדוגמה, כריס רוק‬ ‫עזר לוונדה סייקס והדריך אותה.‬
‫כולם יודעים איפה היא היום. ענקית.‬
‫אם אוציא 400 דולר על אקדח,‬
‫אני מתכוונת לירות במישהו, מבינים אותי?‬
‫לא משנה אם זה ישרוט או יוריד זרת,‬ ‫העיקר לירות במישהו.‬
‫אני לא מוכנה לבזבז אקדח ששווה 400 דולר.‬
‫אם איזו מוכרת תצלצל אצלי בדלת, בום!‬
‫אם יש לך ביטחון במקצוע שלך,‬
‫כשאת רואה מישהו עם פוטנציאל,‬
‫את רוצה שהוא יהיה טוב יותר.‬
‫ביקשתי מאחי חמש טובות לאורך כל חיי.‬
‫הוא סירב לכל החמש,‬
‫ונשבעתי באלוהים‬
‫שלא אבקש ממנו טובה נוספת עד סוף חיי.‬
‫לא ביקשתי במשך 20 שנה.‬
‫חזרתי הביתה בסוף השבוע,‬
‫הלכתי לחדר השחקנים אחרי המופע.‬
‫זה לא פשוט. עמדתי בפינה והתכוננתי.‬
‫אמרתי לעצמי באותו רגע,‬
‫"נכון שאמרת שבחיים לא תעשה את זה,‬ ‫אבל אם לא תגיד כלום כרגע,‬
‫"זו הזדמנות של פעם בחיים,‬ ‫ואתה תתחרט אם לא תגיד שום דבר.‬
‫"הוא בטח יסרב, כי הוא כזה,‬
‫"אבל לפחות תגיד את זה מול כל האנשים."‬
‫"אז מה קורה בשני הקרוב?‬
‫"הרי המופע ב'ברקליס'.‬
‫"אימא גרה מעבר לרחוב.‬
‫"מה נעשה ביום שני?"‬
‫כולם…‬
‫כריסי ישב על הספה.‬ ‫אנחנו קוראים לו "כריסי".‬
‫כריסי ישב על הספה ואמר "נחשוב על משהו".‬
‫ואני אומר, "כולכם שמעתם.‬
‫"נחשוב על משהו.‬
‫"אני הולך". ואז יצאתי.‬
‫ביום ראשון התפללתי לפני השינה,‬ ‫השארתי את זה בידי האל,‬
‫מה שיהיה, יהיה.‬ ‫בכל מקרה אהיה שם כדי לתמוך,‬
‫כי זה ה"ברקליס", ברוקלין, הבית.‬
‫נסעתי במכונית בדרכי ל"ברקליס",‬
‫כשהגעתי למרגלות גשר מנהטן,‬
‫ועמדתי לחצות את גשר מנהטן‬ ‫כדי להיכנס לברוקלין,‬
‫קיבלתי הודעה בטלפון,‬ ‫אני מביט ורואה שכתוב, "אתה במופע הערב".‬
‫ואז פשוט יצאתי מדעתי.‬
‫ברוקלין, קבלו במחיאות כפיים את טוני רוק.‬ ‫תנו לי לשמוע!‬
‫ברוקלין, מה קורה?‬
‫חשבתם שלא תראו אותי?‬
‫אני גר פה.‬
‫אמרתי לאחי, "נראה אותך מופיע בברוקלין‬ ‫בלי שגם אני אופיע.‬
‫"אני אעלה על הבמה ואחטיף לך עוד סטירה."‬
‫טוני תמיד היה טוב יותר בכל דבר.‬
‫כשהיינו ילדים, באמת…‬
‫אני לא אומר את זה רק כדי לצאת לידי חובה.‬
‫טוני…‬
‫הוא גבוה יותר, והוא נאה,‬
‫והוא אתלט נהדר, והוא יודע להילחם,‬
‫הוא יודע לשחק כדורסל.‬
‫הוא פשוט בחור מגניב.‬
‫זה היה נהדר, כי אימא שלי הגיעה‬
‫כדי לצפות בטוני, כדי לצפות בכולנו.‬
‫פשוט הרגשתי שכל המשפחה הייתה ביחד.‬
‫לערב אחד, בני משפחת רוק התקבצו ביחד,‬
‫וזה היה יפהפה.‬
‫כריס, תחזור הנה.‬
‫תחזור לבמה, בנאדם.‬
‫תרעישו לכבוד האח שלי!‬
‫אני מבקש שוב.‬
‫תרעישו לכבוד אח שלי!‬
‫היי.‬
‫כריס רוק הוא לא סתם חבר. הוא לא סתם אח.‬
‫הוא המנטור שלי.‬
‫בזכותו אני עומד במקום שבו אני עומד היום.‬
‫חשוב לי מאוד לוודא שאחי מבין כמה הוא השפיע‬
‫לא רק על הקריירה הקומית שלי,‬ ‫אלא על כל עולם הקומדיה.‬
‫בעיניי, ברוקלין זה המקום הטוב ביותר‬ ‫להראות לו בזמן אמת‬
‫עד כמה הוא חשוב לעולם הסטנדאפ.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-אוהב אותך, אחי.‬
‫באמת.‬
‫דבר עם האנשים שלך, גבר.‬
‫ברוקלין!‬
‫בד-סטיי! רוק ברייק!‬
‫היה נהדר לפגוש‬ ‫את אימא של כריס מאחורי הקלעים.‬
‫בכנות, זו אחת הפעמים הבודדות‬ ‫שבהן אני מקנא.‬
‫הפרס הגדול ביותר להורים שלך‬ ‫הוא כשהם רואים את הילד שלהם‬
‫מוצא את דרכו.‬
‫הלוואי שאימי הייתה רואה אותי מוצא את דרכי,‬
‫אבל זה מדהים רק לחשוב שאימי‬ ‫הייתה יכולה להיות מאחורי הקלעים.‬
‫אני בטוח באלף אחוז‬ ‫שאחי קיבל את המרץ שלו מאימא שלי.‬
‫באלף אחוז.‬
‫כשהיינו ילדים, אימא שלי עשתה את הכול בבית.‬
‫אבא שלי נכנס ויצא מהכלא.‬
‫אימא שלי נהגה לומר,‬ ‫"כשאתה עושה משהו, תעשה אותו כמיטב יכולתך".‬
‫זו הייתה אימא שלי.‬
‫"אם אתה עושה את זה…"‬
‫"עדיף שאעשה את זה כראוי כבר בהתחלה,‬ ‫אחרת היא לא תיתן לי לישון עד שאסיים."‬
‫היא הייתה חיה, חיה אמיתית.‬
‫אימהות יחידניות שחורות‬ ‫הן בין האנשים הכי חזקים בעולם.‬
‫לא קל לגדל ילד,‬
‫ובהחלט לא קל לעשות את זה לבד.‬
‫ללא קשר לצבע העור, זה קשה, נקודה.‬
‫אבל זה קצת יותר קשה לאישה שחורה.‬
‫אני יודעת שהרבה נשים שחורות שונאות לשמוע,‬
‫"תהיי חזקה. את חייבת להיות חזקה.‬ ‫את ממש חזקה."‬
‫לפעמים אני צריכה שיחבקו אותי.‬
‫לא קל להיות חזקה.‬
‫נדמה לי שאנשים חושבים‬ ‫שאם את שחורה, את בשליטה מוחלטת.‬
‫שבת וראשון. 13 ביוני.‬
‫כאן ננסי הארט,‬
‫ואנחנו מצלמים את זה בשביל רוב וקוו הארט.‬
‫זה יהיה יום אב שמח.‬
‫אימא אובחנה עם סרטן השחלות.‬
‫היא כל כך מטורפת שהיא לא סיפרה לנו כלום.‬ ‫היא הלכה לרופא כבר שנה,‬
‫והסרטן שלח גרורות עד כדי כך‬ ‫שכבר לא היה מה לעשות.‬
‫אז כשגיליתי, חשבתי, "אין מה לעשות".‬
‫הלכתי לרופא כדי לברר הכול,‬ ‫כי לא סמכתי עליה שתגלה לי את האמת,‬
‫ושאלתי, "יש סיכוי?"‬ ‫הוא ענה, "לא. זה נגמר".‬
‫כשאימי הייתה מתעצבנת,‬ ‫לחץ הדם שלה היה עולה, והיא הייתה מתעלפת.‬
‫הבחנו שהיא עומדת להתעלף‬ ‫כשהמשפטים שאמרה היו חסרי משמעות.‬
‫היא סתם צעקה.‬
‫"קווין, תוריד את הרגל מהילד,‬
‫"ושים אותה בקופסת הפיצה לפני שאחטיף…"‬
‫כשהוא הופיע בניו יורק‬
‫וראיתי את המעבר שלו מניו יורק ללוס אנג'לס,‬
‫זה הפך ל"מה ישבור אותו?"‬
‫אימא שלי ידעה.‬
‫היא ביקשה שלא אספר לו, כי בזמנו‬
‫הוא תכנן לנסוע לאוסטרליה‬ ‫כדי לצלם את "המרוץ לזהב",‬
‫כלומר הקריירה שלו התחילה להתקדם.‬
‫לכן אימא שלי אמרה, "תבטיח לי שלא תספר לו".‬
‫ואני כזה, "טוב".‬
‫"תספר לו שאני עומדת למות‬ ‫רק כשאהיה קרובה לסוף."‬
‫אז אמרתי, "בסדר".‬
‫מובן שהייתי קרוב מאוד לאימא שלי.‬
‫הם ניסו להסתיר פרטים מסוימים,‬
‫אבל כמה דברים כבר היו ברורים.‬
‫היה ברור שמצבה של אימי היה‬
‫הרבה יותר גרוע מכפי שהוצג.‬
‫אמרתי, "תקשיב.‬
‫"זה מה שהרופא סיפר לי.‬ ‫נראה שנותרו לה כשבועיים.‬
‫"אני רואה לפי איך שהוורידים שלה נראים.‬
‫"כדאי שתחזור כדי לראות שוב את אימא,‬
‫"כי ייתכן שלא תהיה עוד הזדמנות להיפרד."‬
‫הוא שאל, "היא…"‬
‫עניתי, "כן. זהו זה. זה הסוף".‬
‫הוא חזר הביתה והסברתי לו.‬
‫והוא כזה, "לעזאזל!"‬
‫ובזמן שאני מספר לו את זה,‬
‫הוא מספר לי איך "המרוץ לזהב"‬ ‫פתח בפניו המון דלתות,‬
‫וכל מיני דברים. ואני חשבתי, "זה מטורף".‬
‫בישורת האחרונה של חייה, היא הבינה‬
‫שזה משהו שהוא צריך לעשות.‬
‫"להיות ממוקד, לעשות כמיטב יכולתך,‬ ‫מבלי להתמקד במה שקורה לי",‬
‫והיא צדקה לחלוטין.‬
‫אימא שלי בהחלט…‬
‫היא העניקה לי את היכולת‬
‫להבין את התועלת שבעבודה קשה,‬
‫להבין‬
‫מה המשמעות של כוונה לעומת עשייה.‬
‫מוסר העבודה שלי הוא לחלוטין בזכות אימי.‬
‫כשאישרו את הסיטקום שלי, "הבית הגדול"…‬
‫- הבית הגדול‬ ‫איי-בי-סי 2004 -‬
‫אירוע ההשקה‬
‫שבו מכריזים על כל התוכניות החדשות של הרשת,‬
‫התקיים בניו יורק.‬
‫הטיסו אותי לשם.‬
‫אני נלהב. אני טס עם כל צוות השחקנים.‬
‫זה גדול. החיים שלי עומדים להשתנות.‬
‫"אלוהים אדירים."‬
‫"הנה זה בא."‬
‫"הצלחה! מתחילים."‬
‫הקריירה שלי כקומיקאי התקדמה.‬ ‫התחלתי לצבור פופולריות.‬
‫וכשהלכנו לאירוע ההשקה,‬
‫רגע לפני שיצאתי,‬ ‫מישהו הניח את ידו על החזה שלי.‬
‫"סליחה, מר הארט.‬ ‫הרשת החליטה לא לשדר את התוכנית שלך."‬
‫זה נגמר בשנייה.‬
‫לא ייתכן שהחיים שלך גרועים משלי.‬ ‫תסתכלי עליי.‬
‫אני לא מפסיק לחייך. יודעת למה?‬
‫כי נוגדי הדיכאון שלך עובדים?‬
‫לא. כי תמיד יש ניצוץ של תקווה.‬
‫צריך רק למצוא אותו.‬
‫חזרתי למלון, החלפתי בגדים ויצאתי.‬
‫הלכתי לכל המסיבות.‬ ‫כאילו התוכנית שלי התקבלה.‬
‫כולם ניסו לנחם אותי כל הזמן.‬
‫נאנחו מול הפרצוף שלי.‬
‫"שמעתי מה קרה."‬
‫החיים.‬
‫הוא יצא משם עם קשרים קרובים יותר‬
‫עם כל הרשתות וכל האולפנים,‬ ‫כי כולם היו במסיבות האלה.‬
‫זה מטורף לחלוטין.‬
‫יש משפט שאני נוהג לומר, קווין.‬
‫מה המשפט?‬ ‫-תמיד תאכל לפני פגישה.‬
‫למה?‬ ‫-כי אנשים רעבים מדברים שטויות.‬
‫אפילו לפני פגישה לארוחת צהריים,‬ ‫אפילו לפני פגישה שאוכלים בה,‬
‫אתה צריך לאכול משהו.‬
‫תאכל חתיכת לחם.‬ ‫-תאכל חתיכת לחם.‬
‫כדי שלא תגיד דברים מטופשים.‬
‫"אני לא חותם על העסקה, כי אתם, בני זונות…"‬
‫"זין עליך ועל אן-בי-סי!‬
‫"אני בכלל לא צריך שום רשת.‬
‫"אני אראה את החרא הזה…‬
‫"אני אמכור את התוכנית הזאת ברחוב!"‬
‫"אתם חושבים שאכפת לי מכם?‬
‫"אתם חושבים שאכפת לי מהאולפן הזה?"‬
‫"לבנבנים מזדיינים!"‬
‫ואז אתה הולך.‬
‫"לא התכוונתי לקרוא למנהל אן-בי-סי 'לבנבן'.‬
‫"פשוט הייתי רעב!‬
‫"לא אכלתי כל היום. אם הייתי אוכל…"‬
‫לא הייתי קורא למנהל אן-בי-סי "לבנבן".‬
‫אבל לא אכלתי.‬
‫אם יש משהו שכדאי שתלמד היום…‬
‫אני אקח צלעות עגל.‬
‫מה שקרה לאחי…‬ ‫-מדיום.‬
‫אנשים לא יודעים‬ ‫שהמערכונים שלו תמיד קיבלו סירוב.‬
‫הוא כתב דברים מצחיקים‬ ‫והראה אותם לאחים שלו,‬
‫אמרנו לו, "זה טוב. הם בטוח יקבלו את זה".‬
‫במוצאי שבת, "הם ויתרו על המערכון".‬
‫בחזרות, "הם ויתרו על המערכון".‬
‫אז הוא ניסה למצוא כיוון‬ ‫ב"סאטרדיי נייט לייב".‬
‫התברר שהוא לא האדי מרפי שחשבו שהוא יהיה.‬
‫זה היה הישג משמעותי‬ ‫כשכריס התקבל ל"סאטרדיי נייט לייב",‬
‫אבל האופן שבו השתמשו בו,‬ ‫או יותר נכון, לא השתמשו בו,‬
‫היה די קשה לצפייה.‬
‫ואז הציעו לו להצטרף ל"בצבעים חיים".‬
‫האחים ויינס עזבו.‬
‫רצו שהתוכנית תמשיך.‬ ‫"בואו ניקח את כריס רוק".‬
‫הסוכן שלו וההנהלה שלו התנגדו,‬ ‫אבל הוא החליט להצטרף.‬
‫"בצבעים חיים" הייתה פופולרית בטירוף.‬
‫- בצבעים חיים -‬
‫- מלכי החולצות‬ ‫באטמן דפוק -‬
‫היא העידה על התרבות שהתפתחה בזמנו.‬
‫הרבה פעמים הייתי יוצא מ"סאטרדיי נייט לייב"‬
‫ובמקום ללכת למסיבת סיום הצילומים,‬ ‫הייתי הולך ל"רובע הלטיני"‬
‫לבלות עם קיד אנד פליי ועם קווין לטיפה,‬
‫וכל החבורה הזאת,‬
‫עם אריק בי,‬
‫עם ג'ם מאסטר ג'יי…‬
‫אפשר לומר שגם הם היו הקולגות שלי.‬
‫הם הרי… ביליתי בחברת אנשים שחורים.‬
‫אבל לא סתם שחורים,‬ ‫אלא אנשים שחורים יצירתיים.‬
‫הבנתי שהתרבות הולכת בכיוון הזה,‬
‫ופשוט רציתי להיות במקום‬ ‫שבו הדברים המלהיבים קורים.‬
‫כמה עולה גלידה?‬
‫גלידה? אתה באמת רוצה גלידה?‬ ‫אני אמצא לך גלידה.‬
‫מה דעתך על קליע בקוטר 0.44 בראש?‬
‫אפשר במקום קליע בקוטר 0.22 ושריטה?‬
‫לך מכאן!‬
‫אני חושב שהוא הופיע בפרק אחד, אולי בשניים.‬
‫"בצבעים חיים" הסתיימה.‬
‫ההנהלה עוזבת, וגם הסוכנות עוזבת.‬
‫עכשיו הוא מחוץ לתעשייה.‬
‫באופן מוזר, אפשר לומר‬ ‫שהקריירה שלי הסתיימה.‬
‫לא הייתי בטלוויזיה,‬
‫ואני רק קומיקאי.‬
‫לא ידעתי בזמנו‬
‫שזה חזק יותר מכל שאר החרא.‬
‫אני זוכר שהוא הסתובב בין המועדונים‬ ‫וחזר לעשות סטנדאפ,‬
‫מתוך החלטיות, כלומר,‬ ‫"אני אנסה לברר מה הדבר המיוחד אצלי".‬
‫האופן שבו הוא ניגש לקריירה שלו‬ ‫אחרי "סאטרדיי נייט לייב"‬
‫היה כמו לצפות בסרט "רוקי" בחיים האמיתיים.‬
‫צריך לזכור שבזמנו,‬ ‫הוא לא היה הקומיקאי המדהים שהוא היום.‬
‫הוא פשוט ניסה למצוא את דרכו על הבמה.‬
‫המוות של אבא שלנו דחף אותו.‬
‫…תמיד. אילו מיק ג'אגר היה נהג מונית…‬
‫היו לו המון אחים, וזה דחף אותו.‬
‫אימא אמרה, "אתה הבכור, הגבר של הבית".‬
‫אז עכשיו עם הגב לקיר,‬
‫הוא חוזר להילחם.‬
‫ואז הגיע "ביג אס ג'וקס".‬
‫אצלנו, השחורים, אין אפילו רוטב לסלט.‬
‫אצלנו אין… לכולם יש רוטב לסלט.‬
‫אין דבר כזה אצל שחורים.‬ ‫יודעים מה זה רוטב לסלט של שחורים?‬
‫רוטב חריף!‬
‫בחיי, ב"ביג אס ג'וקס" הוא היה עצום.‬
‫ברגע שהוא אמר לילה טוב, כל הקהל…‬
‫הייתי כזה, "ואו".‬
‫התחלתי ממש להעריץ את הקומיקאים המקצועיים.‬
‫אמרתי, "אני רוצה להיות קומיקאי מקצועי".‬
‫הוא ביסס את המעמד שלו כקומיקאי,‬
‫מייד בנה לעצמו מוניטין,‬
‫ואז כבר לא אמרו,‬ ‫"זה הבחור ששיחק בסיטקום ההוא",‬
‫אלא "זה כריס רוק".‬
‫- מפיק ראשי‬ ‫כריס רוק -‬
‫הדבר החשוב ביותר שיש לך כקומיקאי‬
‫הוא המוניטין שלך כפרפורמר מול קהל.‬
‫אם יש לך מוניטין‬ ‫של מישהו שיודע לתת הופעה מדהימה,‬
‫גם אם תהיה בסרט כושל,‬ ‫גם אם תהיה בתוכנית כושלת,‬
‫לא משנה במה, לאף אחד לא אכפת.‬
‫גם אם לא יהיה לך להיט לאורך שנים,‬
‫אם אנשים ידעו שאתה נותן הופעה,‬ ‫אתה תמלא אולמות בכל פעם.‬
‫טוב?‬ ‫-זה גדול.‬
‫זה נכון, וזה גדול.‬ ‫-זה נכון.‬
‫ברוס ספרינגסטין לא הוציא להיט כבר 30 שנה.‬
‫וכל ההופעות שלו הם סולד-אאוט.‬
‫הכרטיסים נמכרים מהר.‬
‫כשהבן זונה הזה הוציא את "תביא את הכאב",‬
‫כולם נאלצו לסתום את הפה.‬
‫צפיתי בספיישל באייץ'-בי-או.‬
‫"ספיישל הכלא."‬
‫לפני כמה חודשים.‬
‫בדרך כלל, כשאתה צופה בספיישל על כלא,‬
‫הוא משודר בערוצים הרגילים,‬ ‫ויש דברים שלא מראים שם.‬
‫אבל לא בספיישל של אייץ'-בי-או.‬ ‫הם מראים את הכול.‬
‫הם שאלו שם מישהו,‬
‫"אדוני, כשאסיר חדש רוצה סמים,‬ ‫איך זה מתנהל?"‬
‫הבחור אומר, "קודם כול,‬ ‫אני מכריח אותו ללקק לי".‬
‫הוא היה הראשון שכתב בדיחות כמו שיר,‬
‫עם קטעים קליטים.‬
‫"אני לא אומר שהוא עשה את זה,‬ ‫אבל אני מבין."‬
‫וכשזה יצא, שמעתי אנשים‬ ‫מדקלמים את השורות שלו ברחוב‬
‫כאילו הוא דרייק.‬
‫"תביא את הכאב", כריס רוק.‬
‫- טקס פרסי האמי ה-49 -‬
‫תודה. ואו!‬
‫אני רק רוצה להודות לכל המצביעים עבורי‬
‫שרואים בסטנדאפ קומדי אמנות אמיתית.‬
‫כריס יצר מחדש רף של מצוינות‬
‫שהיה חסר בתעשיית הקומדיה.‬
‫"תביא את הכאב" שינה את חיי‬
‫מהר מאוד.‬
‫קשה אפילו לכמת את זה.‬
‫- קווין הארט: קטן אבל גדול -‬
‫אני חושב ש"קטן אבל גדול"‬ ‫ו"אולסטאר הקומדיה של שאק"‬
‫יצאו באותה שנה.‬
‫קומדי סנטרל הציג את המופע של קווין.‬
‫שעה של מופע מדהים.‬
‫כן! תפסיקו!‬
‫תפסיקו!‬
‫התוכנית של שאק‬ ‫הייתה מול קהל מהאוכלוסייה השחורה,‬
‫והוא היה אדיר בה.‬
‫קודם כול, אכלתי לך את התחת‬ ‫רק ביום ההולדת שלך.‬
‫לא!‬
‫אמנות היא סובייקטיבית.‬
‫קומדיה היא סובייקטיבית.‬
‫להיות אדיר על הבמה זה לא סובייקטיבי.‬
‫אני זוכרת את סיבוב ההופעות‬ ‫"חסר אחריות" של קווין.‬
‫סיבוב ההופעות הזה היה הרווחי ביותר‬ ‫בהיסטוריה של סיבובי הופעות הסטנדאפ.‬
‫מבין כל סיבובי ההופעות החוקיים.‬
‫אני במדיסון סקוור גארדן,‬ ‫המקום שתמיד עושים בו היסטוריה.‬
‫יש כאן 19,000 איש הערב.‬
‫בחיי, אין דבר טוב יותר‬ ‫מלראות תוכנית שיוצאת לפועל.‬
‫מה שהתחיל כרעיון וכמילים‬
‫הפך במהרה לאמיתי.‬
‫- ברקליס סנטר -‬
‫- פרודנטיאל סנטר -‬
‫אדי גם הופיע כמה פעמים בניו יורק.‬
‫אדי נתן חמש הופעות ב"גארדן",‬
‫ובאצטדיון שהיום הוא "מדולנדס" בניו ג'רזי,‬
‫ואז בקולוסיאום של נסאו…‬
‫היית שם כמעריץ ביציע…‬ ‫-לא, אני הייתי…‬
‫או שהיית מאחורי הקלעים?‬
‫הייתי מאחורי הקלעים.‬ ‫-ואו.‬
‫הייתי כמו הילד מ"סיפור מרובע ברונקס".‬ ‫-ואו.‬
‫הסתובבתי עם גנגסטרים,‬ ‫אבל עוד לא הייתי גנגסטר.‬
‫אבל הייתי בסביבתם של גנגסטרים.‬ ‫-קינן.‬
‫קינן, רוברט.‬ ‫-אדי, צ'רלי.‬
‫מבין? צ'רלי.‬
‫הייתי שם. ריק ג'יימס.‬
‫צריך להתקשר לאשתי. היא התקשרה פעמיים.‬
‫אשתך?‬ ‫-הנה זה בא.‬
‫מבין?‬ ‫-איזו אישה, קווין?‬
‫לא. יש לי אישה אחת.‬ ‫-הנוכחית?‬
‫אל תקשיבו לזה, טוב? תחתכו את זה.‬
‫היי, יפהפייה. מה שלומך?‬
‫אני בסדר. מה שלומך?‬
‫אני בסדר. תודה שאת מטפלת בבחור הזה.‬
‫הוא אכל אבטיח‬ ‫וקרא לכולם "לבנבנים". הלך עלינו.‬
‫אנחנו מחוסלים.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫הוא אכל אבטיח‬ ‫וקרא לכולם "לבנבנים". הלך עלינו.‬
‫זה הסוף שלנו.‬
‫שנינו באמצע סיבובי ההופעות שלנו.‬
‫כריס בסיבוב ההופעות שלו ואני בשלי.‬
‫זה לא עניין של להתעלות על האחר.‬ ‫זה לא הקטע פה.‬
‫זה מראה שכולנו יכולים לחיות בדו-קיום.‬
‫רוצה ללכת ל"סלר"?‬
‫נראה מי נמצא שם, ואולי נוכל‬ ‫סתם לבלות או לעלות להופיע? מה שתחליט.‬
‫כדאי שנופיע.‬ ‫-כן, אפשר להופיע.‬
‫כן.‬ ‫-טוב. בסדר.‬
‫מה שמלהיב בסצנת הקומדיה בניו יורק‬ ‫זה שהיא לאורך כל הלילה.‬
‫אתה בעצם ערפד שמחפש צחוק.‬
‫אין כמו סצנת הקומדיה בניו יורק.‬
‫מכמות מועדוני הסטנדאפ,‬
‫האנרגייה של העיר,‬
‫ועד כור ההיתוך של האנשים.‬
‫בניו יורק יש קצת מכל דבר.‬
‫זה המקום הכי אוניברסלי שיש.‬
‫אמרו לי בעשר… הוא אמר בעשר ורבע.‬ ‫-אחי.‬
‫עשר ורבע. הוא מת. אתה מת.‬
‫אסתי ומני. מני עליו השלום.‬
‫מני ואסתי ניהלו את "הקומדי סלר".‬
‫המקום הזה היה כמו ב"חופשי על הבר".‬
‫זה היה המקום שכולם באו אליו, כל בדרן.‬
‫הייתה כאן אחווה גדולה‬
‫שנבנתה בשולחנות האחוריים של "הקומדי סלר".‬
‫אני זוכר שביליתי בשולחנות האלה‬ ‫לפני שהייתי קומיקאי.‬
‫אני פוגשת את הסטנדאפיסט,‬
‫אני צופה במופע שלו.‬
‫אני עדיין אוהבת לצחוק,‬
‫אז אם אני צוחקת, זה טוב.‬
‫אבל מעבר לזה,‬
‫אם אני מדברת עם מישהו‬
‫ומגלה שקיים סיפור שלם מאחוריו,‬
‫מה הדבר שמניע אותו,‬
‫מה הוא עושה, מה הסיפור שלו.‬
‫גיליתי שלקומיקאים, בעיקר לקומיקאים,‬
‫יש סיפורי רקע מדהימים.‬
‫כולם מוכנים לעוד מופעים? קדימה.‬
‫- ויל סילבינס‬ ‫קומיקאי -‬
‫יש לנו סטנדאפיסט צעיר בתחילת דרכו‬
‫שרוצה להופיע רק לחמש דקות.‬
‫אנחנו שמחים לתת אהבה‬ ‫לסטנדאפיסטים צעירים כאלה.‬
‫מוכנים לתת אהבה לסטנדאפיסט הצעיר הזה?‬
‫קבלו בברכה את קווין הארט, חברים.‬ ‫קווין הארט.‬
‫נשאלת השאלה,‬
‫כשהוא אמר קווין הארט בפעם הראשונה,‬ ‫למי חשבתם שהוא מתכוון?‬
‫טוב. כן, בסדר.‬
‫חשבתם שיש שניים?‬
‫אלוהים!‬
‫תודה. זה היה קצת דפוק, לא? כאילו…‬
‫הם היססו…‬
‫אני תמיד שואל את עצמי, "למה אני לא מטורף?"‬
‫אני מרגיש שאני אמור להיות.‬
‫אני מרגיש שאני אמור להיות מטורף.‬
‫אחרי כל מה שעברתי.‬
‫על הנייר, אני אמור להיות מטורף.‬
‫מי יודע? אולי זה בדרך.‬
‫אולי מחכה לי ערימה שלמה של טירוף.‬
‫הרי אי אפשר לצפות את זה. זה פשוט קורה.‬
‫אף אחד לא מתכנן טירוף.‬
‫זה פשוט קורה.‬
‫תראו את ויל סמית'.‬ ‫הוא לא תכנן את החרא הזה.‬
‫זה סתם קרה.‬
‫"שמור את השם של אשתי מחוץ ל…"‬ ‫הוא לא תכנן את זה.‬
‫זו התפרצות מזוינת.‬
‫מחכה לכם ערב מלא בקומדיה, ולא מדובר רק בי.‬
‫אני מדבר על שאר הסטנדאפיסטים המדהימים‬ ‫שיהיו על הבמה,‬
‫ואני אוהב לתמוך באנרגייה כאן.‬
‫אני מקווה שהצלחתי להגביר את האנרגייה,‬ ‫כי הגרסאות הבאות שלי‬
‫והגרסאות הבאות של כל כוכבי הקומדיה‬
‫חייבות לעשות דרך שעוברת כאן.‬
‫אז תעשו לי טובה‬ ‫ותראו להם את אותה אהבה שהראתם לי.‬
‫טוב. נתראה מחר.‬
‫טוב, סבבה.‬
‫רגע. כן. מה אתה עושה?‬
‫מה? כלום.‬
‫אני הולך הביתה.‬ ‫-אתה הולך ברגל, נכון?‬
‫יש לי לימוזינה.‬
‫יש לי בנטלי.‬ ‫-היי, טרי.‬
‫הוא רוצה להרוס את השבוע. תן לו ללכת!‬
‫איזה עקשן.‬
‫הוא האדם הכי עקשן שאני מכיר.‬
‫- מדיסון סקוור גארדן -‬
‫- כריס רוק -‬
‫טוב, אני מניח שאנחנו בסדר מבחינת סאונד.‬
‫זה לא מאה אחוז,‬ ‫אבל בכל זאת, זה המדיסון סקוור גארדן.‬
‫זה לא…‬ ‫-זה נשמע נהדר.‬
‫תראו את התחת שלי.‬
‫ראיתי את קווין כאן‬
‫שלוש או ארבע פעמים.‬
‫כן.‬ ‫-ראיתי אותו עם האש.‬
‫זו הפעם הראשונה שאמרתי…‬ ‫-"תנו לי להסביר".‬
‫"בוא נראה מה הוא הביא."‬
‫במופע שלי אתם תראו אש חסרת משמעות.‬
‫אתם צוחקים, אבל אני לא. אני רציני לגמרי.‬
‫נראה לכם שזה משחק?‬
‫ראיתי את האש וחשבתי,‬ ‫"לעזאזל, האש המזוינת הזאת".‬
‫להוריד אש על הבני זונות.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫ניו יורק היא ה"מֶכה". ניו יורק היא…‬
‫זה הכי גדול שיש.‬
‫ניו יורק סיטי היא לא רק כור היתוך‬ ‫של כל דבר ושל כולם,‬
‫היא יכולה להגדיר בדרן‬
‫בדרכים שאף מקום אחר לא יכול.‬
‫כשזה מסתכם בכך שאתה מגיע למיקרופון‬
‫מול קהל שלם, בהופעה חיה…‬
‫חובה שיהיה לך על מה לדבר.‬ ‫-אתה חייב שיהיה לך חומר.‬
‫הם צריכים לדעת‬ ‫מי זה נעים, מי זה ספאנק, מי זה ג'ואי‬
‫כשמספרים בדיחה.‬
‫אתה צריך להשאיר חלק מעצמך‬ ‫כשאתה עוזב את הבמה.‬
‫אלה הניואנסים של הקומדיה‬ ‫והעסקים של הקומדיה,‬
‫והניואנסים של סיפור בדיחות.‬
‫אבל העבודה היא העבודה.‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬ ‫-היי.‬
‫מה נשמע?‬
‫היי, אחי.‬ ‫-מה שלומך, אחי?‬
‫באתי לבדוק מה שלומך לפני שנתחיל. מה נשמע?‬
‫מה קורה?‬ ‫-לא משהו רציני.‬
‫אתם עובדים עכשיו?‬
‫כריס, אני המום לחלוטין‬
‫ממה שאני מגלה עכשיו על התהליך שלך.‬
‫התהליך שלי.‬ ‫-כל זה שלך?‬
‫אלה ראשי הפרקים לקראת הערב.‬
‫כל כרטיס מייצג בדיחה או אזכור‬
‫שאני לא רוצה לשכוח.‬
‫מבין? אני זוכר את כל הבדיחות,‬
‫אבל בערבים מסוימים, אני חושב,‬
‫"אני לא אסיים עם זאת, אלא עם זאת."‬
‫פיתחת את זה לכדי מדע‬ ‫שבו אתה שולט בזמן לפי ראשי פרקים.‬
‫זה אפשרי, ודרך אגב,‬ ‫לפעמים קורה משהו בחדשות.‬
‫יש לך מלאי של בדיחות.‬ ‫-יש לי מלאי של בדיחות.‬
‫לא רק שזה מרשים אותי,‬ ‫אלא אני גם מאוכזב מעצמי‬
‫כי אני חייב להשתמש בכל מה שיש לי.‬
‫- רוק‬ ‫הארט -‬
‫כשנגיע ל"גארדן",‬
‫כבר נהיה מכונה משומנת היטב.‬
‫הכול קורה לפי הקצב.‬
‫אני וכריס אמרנו, "בוא נבנה את הקצב הזה".‬
‫אנחנו חייבים לוודא שהקצב שלנו שם.‬
‫לא עשינו חזרות. לא עשינו מופעי ניסיון‬
‫כדי לבדוק אם זה הולך לעבוד.‬
‫לא. כריס הגיע עם המופע שלו,‬ ‫ואני הגעתי עם המופע שלי.‬
‫- מדיסון סקוור גארדן -‬
‫- ג'יי-זי‬ ‫ראפר/יזם -‬
‫תראה אותך!‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫היי.‬ ‫-אל תהיה כזה.‬
‫לא! היי!‬ ‫-מה נשמע?‬
‫מה שלומך?‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב, הצלחת. אני הגעתי.‬
‫הנה החבר שלי. מה נשמע?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫- ג'יי בראון‬ ‫סגן יו"ר רוק ניישן -‬
‫תראה אותך! מה תגיד על זה.‬
‫תקשיבו. יש לי כמה פיסות רכילות בשבילכם.‬
‫טוב? אני אעדכן אתכם במה שהולך לקרות הערב.‬
‫הם לא יודעים שהבאתי עז. אני…‬
‫העירייה אישרה לי להביא עז.‬ ‫הייתי צריך שראש העיר…‬
‫דייב, כריס יצא לבמה בסוף.‬
‫הוא יחשוב שהמופע נגמר.‬
‫אני אגיד, "יש לי מתנה", כשאתן פרחים לכריס.‬
‫"זה המנטור שלי."‬
‫"הבאתי לך מתנה."‬
‫נגיד לבחור להביא אותה,‬ ‫ואז נביא את העז לבמה.‬
‫ונגיד, "עז למי שהעז".‬
‫אני ושאפל ניקח צעד אחורה,‬
‫וניתן לחבר שלנו לחוות…‬
‫ניתן לחבר שלנו…‬ ‫-זה יפהפה.‬
‫ניתן לו…‬ ‫-זה יפהפה, אחי.‬
‫ממש…‬ ‫-זה ממש יפהפה.‬
‫אחרי כל מה שעברת, אתה הולך לקבל פרחים.‬
‫אתה תקבל פרחים.‬ ‫-יש לי צמרמורת.‬
‫אין לו מושג.‬ ‫-זה יפהפה.‬
‫אין לו מושג.‬ ‫-מדהים.‬
‫הוא יהיה כזה,‬ ‫"טוב, קוו, זה היה נהדר. היה מגניב".‬
‫אין לו מושג.‬
‫כשאני קורא לכריס "הגדול בכל הזמנים",‬
‫אני קורא לו כך בזכות ההישגים שלו.‬
‫אני קורא לו כך‬ ‫בזכות היכולת שלו להישאר עדכני,‬
‫להמשיך לעשות את מה שהוא עושה ברמה גבוהה‬
‫וליהנות מכך.‬
‫יש המון סיבות.‬
‫להתגבר על מכשולים ועדיין להיות מי שאתה,‬
‫עדיין להיות בעל תודעה עצמית.‬
‫יש המון סיבות‬ ‫לכך שאני מגדיר אותו "הגדול בכל הזמנים".‬
‫אבל זה לא קשור לכך‬ ‫שאנחנו קוראים לדייב "הגדול בכל הזמנים".‬
‫לדעתנו, דייב הוא כזה. אדי הוא כזה.‬
‫אדי הוא כזה.‬ ‫-יש המון שכבות.‬
‫כמו שיש הרבה אלופים. שוגר ריי הוא אלוף.‬
‫עלי הוא אלוף. טייסון הוא אלוף.‬ ‫-כולם אלופים.‬
‫אני וכריס מתכוננים להופיע ב"גארדן",‬
‫ומקווים שדייב יגיע.‬
‫אפילו כשהכנו את ההזמנה,‬
‫אמרנו, "נשים בצד כמה דקות‬ ‫למקרה שדייב יגיע".‬
‫ופשוט חיכינו.‬
‫המועד התקרב, ואז קיבלנו את השיחה.‬
‫"אני מגיע, אחי."‬
‫האחווה המשותפת שלי עם קווין ודייב,‬
‫אנחנו מכבדים זה את זה, וזה דבר יפהפה.‬
‫לשלושתנו יש סגנונות שונים לחלוטין.‬
‫אף אחד לא חש מאוים מהאחר.‬
‫בואו נבין מה לעזאזל עומד לקרות.‬
‫אני היחיד שמלא במרץ מרוב משקאות אנרגייה?‬
‫אני מלא במרץ, בנאדם!‬
‫אני תכף אקפוץ עליך כמו קוף עכביש!‬
‫רצינו לצרף את דייב,‬
‫אבל דייב הוא דייב.‬
‫מי יודע מה דייב‬ ‫היה צריך לעשות באותו שבוע, נכון?‬
‫דייב הוא כוכב רוק אמיתי.‬
‫דייב מתנהל בהתאם לראיית העולם של עצמו.‬
‫דייב עושה מה שהוא רוצה מתי שהוא רוצה.‬
‫ורק דייב יכול לנווט באופן שדייב מנווט.‬
‫מבלי להיכנס לתהליך,‬
‫הגורם שהכריע‬
‫הוא שהם ביקשו ממני.‬
‫וברגע שהבנתי שזה חשוב להם,‬
‫עליתי על מטוס, התארגנתי על עצמי,‬
‫ובאתי עם החומר שלי.‬
‫הייתי מגיע בכל מקרה, כי אלה החבר'ה שלי.‬
‫דייב, בזריזות.‬
‫אבינו שבשמיים, אני מודה לך‬ ‫שאיחדת אותי עם אחיי‬
‫בפעם הראשונה בחלל הזה‬
‫במשהו בסדר גודל כזה.‬
‫אני מבקש שתברך את כולנו‬ ‫ביכולת להצחיק אנשים,‬
‫והכי חשוב, ליהנות, לאהוב, לתמוך.‬
‫זו היסטוריה, ואנו מודים לך‬ ‫על ההזדמנות שנתת לנו לעשות אותה.‬
‫בשמך אנו מתפללים. אמן.‬
‫אמן.‬ ‫-קדימה.‬
‫בואו נעשה את זה.‬ ‫-תראו להם!‬
‫בואו נעשה את זה, חבר'ה.‬
‫יש לנו הזדמנות להפיק את המרב מהרגע,‬
‫רגע שיישאר לנצח.‬
‫טוב לראות את כולכם.‬
‫דייב יצא. היה לו את הרגע שלו.‬ ‫אנשים השתגעו.‬
‫אבל ראיתם את ההליכה של כריס אחרי זה?‬
‫הוא הפגין כל כך הרבה ביטחון,‬ ‫כל כך הרבה אגו כשהוא יצא.‬
‫זה היה כזה,‬ ‫"לא אכפת לי מה קרה. אני מי שאני".‬
‫וגם כשקוו עלה לבמה,‬ ‫"זה היה חמוד, אבל אני עדיין קווין הארט".‬
‫הטמבל הקטן שלי,‬
‫עולה לבמה ב"מדיסון סקוור" אחרי שאפל וכריס,‬
‫לא ייאמן.‬
‫קוו סוגר את המופע,‬
‫ואני כזה, "אלוהים אדירים".‬ ‫דאגתי לו בהתחלה.‬
‫חשבתי, "קדימה, טמבל, כדאי מאוד שתהיה טוב".‬
‫ואז קוו בא עם "פאוו!"‬
‫וכיכב כמו רג'י ג'קסון בבייסבול.‬
‫מדיסון פאקינג סקוור גארדן!‬
‫כריס, תזיז את התחת שלך לכאן.‬
‫תזיז את התחת שלך לכאן, מותק!‬
‫תזיז את התחת שלך לכאן!‬
‫בהחלט!‬
‫בהחלט, דייב!‬
‫בהחלט!‬
‫היי.‬
‫דייב, יש לי מתנה.‬
‫יש לי מתנה לכריס, ו…‬ ‫-אוי לא.‬
‫לא, יש לי מתנה, ואתן לך אותה עכשיו.‬
‫זה חייב לקרות.‬ ‫-יש לי שעונים.‬
‫לא. יש לי מתנה. סתום את הפה וקח אותה.‬
‫תביאו אותה הנה, חבר'ה. תביאו אותו הנה.‬ ‫-ואו.‬
‫תביאו אותה הנה.‬
‫תודה.‬
‫תניח אותה, בבקשה.‬
‫ואו.‬
‫תניח אותה.‬
‫קדימה.‬
‫הבאתי לך עז.‬
‫לעז הזאת…‬ ‫-אתה יודע למה?‬
‫יש נהג פרטי.‬ ‫-אתה ומתנות הבדיחה שלך.‬
‫זו לא מתנת בדיחה.‬ ‫-אני לא ניק קנון, בן זונה!‬
‫לא. לך תזדיין.‬
‫אחי, זו עז למי שהעז.‬
‫תחזיק את העז שלך.‬
‫תעמוד בינינו.‬
‫תתמקד ברגע הזה‬ ‫כדי להבין שאתה נהדר ושאני אוהב אותך.‬
‫ובלעדיך…‬ ‫-דרך אגב…‬
‫הכול קורה.‬
‫זה הערב הכי גרוע בחייה של העז הזאת.‬
‫העז שמחה שהיא לא במסעדה ג'מייקנית כרגע.‬
‫בוא הנה.‬
‫העז מחרבנת!‬
‫-קמרון נתן לעז לאכול אוכל הודי.‬
‫העז הזאת חרבנה על כל הבמה.‬
‫קווין, זה היה רעיון נורא, אחי.‬
‫הוא אמר לי שהוא יעשה את זה.‬ ‫"אני אביא לכריס עז אמיתית".‬
‫אמרתי, "זה רעיון נהדר".‬
‫תראו את זה.‬ ‫-עז מחרבנת.‬
‫תביא את העז.‬
‫אילו כריס לא היה נועל מגפיים לבנים…‬
‫זה היום הראשון שלה בתעשיית הבידור,‬ ‫והיא כבר מחרבנת על הבמה.‬
‫מה איתך?‬ ‫-דייב.‬
‫צריך לתת שם לעז הזאת, כריס.‬
‫בואי הנה. השם הוא ויל סמית'. בואי הנה.‬
‫מה?‬
‫מה אמרתי? מה?‬
‫כשיגיע הזמן להצטרף להיכל התהילה,‬ ‫אני אצטרף.‬
‫אבל כרגע אני עדיין במשחק. כרגע, אני…‬
‫קלעתי 25 נקודות, קטפתי שמונה ריבאונדים,‬ ‫ומסרתי שישה אסיסטים אמש.‬
‫אי אפשר להצטרף להיכל התהילה ועדיין לשחק.‬
‫אני עדיין במשחק.‬
‫אני עדיין טוב.‬
‫תעשו רעש!‬
‫כריס רוק.‬
‫קווין הארט.‬
‫אני דייב שאפל,‬
‫תודה רבה לכם,‬
‫ולילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬