Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Naša…
Ustanova za njegu.
ZNANSTVENIK, MATIČNE STANICE
Sve su ovo
klonirani psi.
Nema veće priče o uspjehu
od one dr. Hwanga i njegovog čarobnog izlječenja.
Bilo je to važno znanstveno, ali i političko otkriće,
i to je privuklo pažnju i znanstvenika i svijeta.
Koreja će postati
ekonomska sila 100 godina prije planiranog.
Obećali su da će paralizirani ponovno prohodati
i da će se izliječiti oni koji boluju od neizlječivih bolesti.
Bila je to golema vijest.
„Napokon smo najbolji na svijetu!”
Za početak donosimo šokantne i poražavajuće vijesti.
Osramoćeni istraživač matičnih stanica Hwang Woo-suk osuđen je
na godinu i šest mjeseci zatvora i dvije godine uvjetne kazne.
Znanstvenik je od Isusa postao Lucifer.
Kad znanost vidimo kao nešto što nas može spasiti,
kakve su posljedice za znanstvenike koji to zloupotrijebe?
Ovo je važna priča koju se mora ispričati
kako bismo shvatili
koliko nas visoko može dovesti pažnja usmjerena na pogrešne stvari,
poput slave ili novca,
i koliko nas nisko mogu baciti goleme etičke povrede.
Publika se nada Ima visoke ambicije
Počeli smo selektivno pariti životinje
prije mnogo tisuća godina.
Ali trenutačno se događa nešto puno moćnije.
Po prvi put u povijesti planeta
možemo izravno dizajnirati organizme.
Možemo manipulirati česticama života s neviđenom moći.
To nije znanstvena fantastika.
Teoretski je moguće da u ne tako dalekoj budućnosti
budemo biotehnološki sposobni stvoriti ljudska bića
koja svijetle u mraku.
Koliko je ovih deva klonirano?
Više od 150.
Znanost je često puno brža od etike.
Dobre namjere nikad nisu izlika za loše ponašanje.
Pogledajte samo dr. Hwanga.
Činjenica da je htio učiniti nešto za opći boljitak
ne opravdava tako strašan čin.
Bio je na samom vrhu,
napravio je nešto što dotad nitko nije,
a onda je strmoglavo propao.
To će se još dugo pamtiti.
KRALJ KLONOVA
Ljudi po narudžbi.
Majke koje rađaju same sebe.
Bebe začete samo kako bi se njihovi dijelovi tijela presadili.
Pridružite mi se u zastrašujućem novom svijetu kloniranja.
ABU DABI UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI
Kad mi tuga natopi srce
Kap po kap
Ujutro se penjem na brdo…
U mom svakodnevnom životu u pustinji
slušanje glazbe daje
velik značaj
koracima mog života.
Sparna podnevna vrućina
To je kušnja za mene
Idem sada
Idem u neplodnu divljinu
Tugu ostavljam za sobom
Idem sada
Možda u očima drugih ljudi
povijest Koreje
i ono što sam učinio…
u prošlosti
sadrže bol i slavu.
Ali te se stvari ne mogu izbrisati.
Sve sam to bio ja.
BIOTEHNIČKI ISTRAŽIVAČKI CENTAR UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI
Ovo je prijemni prostor naše glavne zgrade.
Portreti koje vidite
najvažniji su vođe UAE-a.
Šeik Zayid,
sadašnji predsjednik, šeik Khalifa,
krunski princ, šeik Mohamed
i naš šef, šeik Mansour.
Dobro došli!
Zdravo!
Kako ste?
Dobro, a vi?
-Dobro ste? -Hvala na pozivu.
-Hvala što ste došli. -Kako ste?
-Dobro. -Hvala na vremenu.
Valjda biste me mogli…
nazvati raznim imenima.
Nekoć sam bio najbolji predavač
na Nacionalnom sveučilištu u Seulu.
No onda sam
u jednom trenutku postao
sramota.
Siguran sam da su potpuno svjesni svega
u ovoj zemlji.
No svejedno me žele u potpunosti podržati.
Kad uzmemo jednu stanicu iz deve…
Počnete raditi s kožom?
-Da, uglavnom… -To je…
Ne samo s njom, ali koža je najveći dio.
Sjajan prizor, zar ne?
Jedan luđak,
tri vrlo zdrava gledatelja.
Prvo moramo shvatiti što je uopće kloniranje.
Uzmete jajnu stanicu,
potom iz nje izvadite jezgru.
Onda uzmete tjelesnu stanicu pojedinca kojeg želite klonirati.
To može biti stanica kože, jetara, bilo koja stanica.
Zatim izvadite iz nje jezgru
i stavite je u jajnu stanicu.
Sad imate jajašce koje je jako nalik na oplođeno jajašce
jer naše tjelesne stanice imaju sav DNK koji kao pojedinci trebamo.
Pitanje je može li se to jajašce razmnožavati?
Kad koristimo električnu energiju, baš kao u Frankensteinu,
malo strujom udarimo jajašce,
ono se počne dijeliti
i postaje organizam.
To je u biti kloniranje.
Živo je.
Živo je!
PREDSJEDNIČKA FARMA UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI
Zapravo je danas termin.
-Noćas. -Noćas?
Inšalah.
Ovdje imamo
šest kloniranih mladunaca deve.
Među njima
crne su deve za natjecanja u ljepoti.
Mladunče koje je jučer rođeno
i ona bijela deva ondje trkaće su deve.
I moguće je da će se večeras
roditi treća trkaća deva.
Mladunče stiže.
Među onima koji kritiziraju tehnologiju kloniranja,
neki tvrde da se kloniranje protivi Božjem poretku ili autoritetu stvaranja
te da je to pokušaj igranja Boga.
Kloniranje nije takva tehnologija.
Kloniranje je genetsko kopiranje.
Takve maštovite priče o genetskom kloniranju
Takve maštovite priče povijest je već opovrgla.
Desetljeća su prošla.
U ovom velikom svijetu
je li se Frankenstein već rodio?
Ne, još nije.
Svaki put kad vidim takvo stvorenje,
prožme me veličina znanosti i tehnologije,
osjećaj strahopoštovanja prema tomu koliko može doprinijeti čovječanstvu,
velik ponos.
To osjećam.
Samo jedan embrij? Ne dva.
Samo jedan.
Zovem se Alex Tinson.
Australski sam veterinar koji je u početku
htio biti veterinar u zoološkom vrtu, a završio kao specijalist za deve.
Radio sam u jednom od onih staromodnih lavljih safarija.
Afrički safari s lavovima…
Vjerovali ili ne, ondje se dogodilo nekoliko katastrofa
kad su lavovi i tigrovi pojeli ljude.
Strašno je, ali nikoga nije briga !
I mene samoga nekoliko su puta skoro pojeli.
Na koncu su zatvorili to mjesto.
Stiže jedan embrij.
Tad biste nakon godinu-dvije rada u veterini
otvorili vlastitu ambulantu i rekli:
„Ja sam veterinar, dođite k meni.”
Danas je to strože regulirano.
Dođoh na Bliski istok na dvije godine,
a ovdje sam i 35 godina poslije.
Moja je kći udana za Emiraćanina čiji se rođaci bave
utrkama deva, pa ja skrbim o njihovim devama.
Ali zapravo me od prvog dana
najviše zanimalo parenje.
Imali smo devu imena Mabrukan.
Bio je deva za izložbe,
bio je velik i crn.
Ljudi se smiju natjecanjima deva.
Kako ocjenjujete buldoga?
Ili najljepšeg psa na izložbi?
Ovo je isto.
Imate komisiju.
Ona ocjenjuje visinu, boju, stav, položaj,
kako hoda.
Mabrukan je bio najveća,
najčudesnija, najskuplja deva koju smo ikada imali.
On je bio prva deva koja je dobila ocjenu ljepote deset od deset.
Dotad nije nijedna.
Bio je poput dinosaura. Vadio sam mu krv.
Glava mu je bila ovolika.
Kao da uzimate krv tiranosauru.
Bio je veličanstven, ali i jako opasan
jer je bio strašno velik i jak.
Zubi su mu bili veličine lavljih
i bio je čangrizav.
Bio je logistička noćna mora
zbog svoje veličine,
zbog vrijednosti.
Vrijedio je pet milijuna američkih dolara kad je kupljen.
Jedna strana vladajuća obitelj
ponudila je više od 20 milijuna dolara za devu.
Njegova Visost je odbila. Rekao je: „Nije na prodaju.”
Pokušali smo ga pariti.
Zadavao nam je glavobolje
jer smo mu dovodili najljepše deve,
no nisu ga zanimale. Volio je prostakuše.
One koje nisu bile baš… Ne znam. Bilo je beznadno.
Jednog dana, dok sam bio u Rimu s prijateljima,
otišli smo u restoran.
Netko me nazvao.
Čovjek je rekao: „Mabrukan je mrtav.”
Ja sam…
samo sjedio ondje i šutio.
Tad sam ustao i rekao:
„Odrežite mu testise!
Uzmite i kože! Stavite ih u hladnjak!
Vraćam se večeras.”
I to smo zaboravili na deset godina.
KOMSKO JEZERO ITALIJA
Neki kažu da je kloniranje samo za bogate.
Skupo je, bez sumnje.
Ali dao bih sav svoj novac
za kloniranje svog psa.
Csillo je francuski buldog.
Oni imaju posebnu geometriju lica, kao čovjek.
Csillo je od imena Csillag.
To znači „zvijezda” na mađarskom.
On je bio zvijezda mog života, zato sam ga tako nazvao.
To je poseban odnos, jako smo povezani.
Postao je dio moje obitelji.
Na primjer, slao me na spavanje.
Kad bih noću gledao televiziju,
i on je smatrao da je vrijeme da idem leći,
došao bi do mene da me odvede u krevet.
Zato mi je poput starijeg brata.
On mi je podrška i nasmijava me.
Smijeh je ono najvažnije što mi je dao
jer je plakao kad bih otišao.
Raspoloženje mu se promijenilo.
Što sam više dana izbivao,
to je bio nervozniji, tužniji.
A kad sam vidio da ima limfni čvor na vratu,
shvatio sam da je ozbiljno.
Moglo se vidjeti da nije bio dobro.
Jako je patio.
Znao sam za mogućnost kloniranja.
Pomislio sam: „Želim klonirati Csilla.
Bilo bi to divno vidjeti.”
Počeo sam istraživati
koga da nazovem, tko se time bavi.
Neke tvrtke mogu odraditi neke korake,
ali ne i daljnju obradu.
Amerikanci su bili jako ležerni.
Govorili su: „Bavimo se kloniranjem. Veoma smo uspješni.”
No kad sam istražio dr. Hwanga,
otkrio sam da ima golemo iskustvo
i da je pionir u tom polju.
Predstavljamo klonirano tele,
poznato kao „super tele”.
Klonirano je tele od rođenja glasno i snažno mukalo.
Nakon osam godina istraživanja
tim prof. Hwanga klonirao je tele
tehnikom transfera jezgre iz stanice
u laboratoriju na Nacionalnom sveučilištu u Seulu.
Kad ovo bude moguće primijeniti na domaće farme stoke u Koreji,
na uvozu će se uštedjeti oko 700 milijardi vona,
što će stvoriti dodanu vrijednost od 1500 milijardi vona godišnje.
U to doba javnost nije znala za njega.
Bio je samo profesor na Nacionalnom sveučilištu u Seulu.
Budući da je telad skupa, bila je ogromna novost
kad je Hwang Woo-suk uspio klonirati kravu.
Ugovorili su sastanak
između predsjednika i Hwang Woo-suka.
Kao profesor na tom sveučilištu, mogao je to.
No u stvarnosti
to nije bilo moguće ni običnoj osobi
ni običnom znanstveniku.
Klonirao je već na stotine krava i drugih životinja.
Htio je klonirati korejskog tigra.
Korejski je tigar simboličan.
Tako htio udružiti Sjevernu i Južnu Koreju
jer se radilo o zajedničkom naslijeđu.
Imali su ugroženu vrstu i on ju je htio klonirati.
Odlučeno je da bi bilo sjajno za znanost
kad bi južnokorejska tehnologija mogla klonirati korejskog tigra,
dar Sjeverne Koreje.
Hwang je iskoristio priliku.
Proces kloniranja korejskog tigra
-zvuči tehnički složeno. -Da.
Može li se uspješno klonirati tigra?
Da, nadam se da ću do 2000. uspješno klonirati tigra.
Shvaćam.
Tom tvrdnjom
uspio je prikupiti sredstva za istraživanje i privući pažnju javnosti.
U to doba
u Južnoj Koreji nije bilo korejskog tigra.
Nismo ih uspjeli razmnožiti, da tako kažem.
Ali zoološki vrt u Pjongjangu poslao je korejske tigrove na jug,
mužjaka i ženku,
kroz program razmjene životinja,
i preživjeli su.
U početku
najlakše je bilo dobaviti jajnu stanicu svinje.
Kao surogat lako je koristiti jajne stanice svinje.
Pokušali smo ubrizgati
donorske stanice korejskog tigra u jajne stanice svinje.
U sljedećem smo koraku
koristili jajne stanice krave.
Kad smo potvrdili da je početni razvoj
moguć i sa svinjskim i s kravljim jajnim stanicama,
prešli smo na domaće mačke.
U to doba
koristili smo i tigricu i lavicu kao surogat majke.
Jedna od lavica razvila je herniju.
Drugim riječima, rana nije zacijelila nakon implantacije,
potom su joj ispala crijeva te je životinja uginula.
Tad smo prekinuli eksperiment.
To je znanost.
Neki misle da je to nepromišljeno,
ali u znanosti ne možemo odbaciti pojedini put samo zbog rizika.
Kroz taj proces
prikupljamo znanstvene podatke
i ništa ne propada.
Znanstvenici u Južnoj Koreji po prvi su put
uspješno klonirali psa.
Radi se o afganistanskom hrtu koji danas slavi 101. dan.
Uspjeh tima dr. Hwanga u kloniranju pasa smatra se
vrhuncem istraživanja u kloniranju životinja.
Snuppy je prvi kloniran pas u svijetu.
Ime je dobio kombinacijom
inicijala Nacionalnog sveučilišta u Seulu i engleske riječi „puppy”.
Istraživači kažu da je štene zdravo i normalno.
Američki su istraživači dugo pokušavali
klonirati štene imena Missy,
no na koncu nisu uspjeli.
Pse smo toliko parili
da su njihovi genomi bili vrlo krhki,
pa ih je bilo teško klonirati.
Bio je vrlo vješt znanstvenik.
Znanstvenu zajednicu nije iznenadilo što je uspio.
Ljudi su bili iznenađeni jer nisu znali tko će prvi uspjeti,
bila je to utrka.
Vjerujem da je poruka
koju je ovaj uspješan slučaj poslao drugima u polju kloniranja
bila vrlo važna.
Činjenica da smo uspjeli u kloniranju pasa značila je da bismo,
kad bismo imali potrebne uvjete i prilike,
mogli klonirati takoreći bilo koju životinju.
Dr. Hwanga financirali su odasvud.
Imao je sofisticirane strojeve
i mikromanipulatore za manipulaciju jajašaca.
Imao je tehničare za koje je tvrdio da imaju posebnu vještinu u rukama.
„Ruke obučene štapićima.”
Oko 30 istraživača u timu profesora Hwanga radi
u prosjeku od 7 h do 23 h.
„Tehnika štapića” uključuje bušenje osjetljive jajne stanice
i vađenje jezgre u djeliću sekunde.
Bioinženjeri diljem svijeta oduševljeni su tom tehnikom.
Ruke ljudi iz drugih zemalja su sporije.
Ako mi napravimo 100 na sat,
oni naprave mnogo manje.
Jednog dana
od Vlade UAE-a čuo sam
za simboličnu devu imena Mabrukan,
koja je prije desetak godina
naglo uginula.
Pitali su me
bi li je bilo moguće klonirati,
pa sam im rekao:
„Šansa je manja od jedan posto.”
Jednog su nas dana pozvali u konferencijsku salu.
Ušao je profesor Hwang s timom.
Da budem iskren,
nisam vjerovao da ćemo ga klonirati.
Mislio sam da možemo uzeti spermu,
ubrizgati je pa dobiti potomstvo.
Na koncu,
11 godina nakon njegova uginuća,
rodilo se jedanaest kloniranih Mabrukana.
Oni sada žive ovdje u UAE-u i dobro se brinu o njima.
Trenutak kad rad mozga i otkucaji srca stanu
smatra se
početnom točkom smrti.
Mi se ne slažemo.
Organizam ne smatramo mrtvim
sve dok tjelesna stanica
ne izgubi potencijal za uzgoj
kao stanična kultura.
Taj proces dio je naše profesije.
Sada smatramo da je i pojedinačna stanica život.
Iskreno, prvi sam put
samo stajao ondje s tom životinjom u rukama.
Pomislio sam: „Ovo čudo bilo je mrtvo deset godina.
Nekoć sam se brinuo o njemu i evo ga opet.”
I ne mogu objasniti taj osjećaj.
Nalikuje li kompleksu Boga?
Nažalost, da.
U tom trenu pomislite:
„Bože, što smo učinili? Nije li to nevjerojatno?”
A potom: „Bože, što smo to učinili?”
BUDIMPEŠTA MAĐARSKA
Svoj posljednji dan Csillo je proveo u ovoj sobi.
Vratio se od veterinara.
Spavao je u mojem naručju i znao da će umrijeti.
Zato je drhtao. Htio je biti s nama.
I u tom trenu…
Ovdje je uginuo.
Tu je uginuo.
Da.
Ovdje je još imao nade.
Njegove su oči htjele živjeti.
Ali tog dana više nije mogao.
Bilo smo u šoku. Csillo je nakon 12 godina uginuo.
Znate, to je takav šok…
Zato nas je toliko pogodilo.
Nije ostario.
Uvijek je bio zaigran, mlad i pun energije.
Bio je u sasvim dobrom stanju. U sjajnoj formi.
Iako francuski buldozi žive samo 12 godina,
doživio bi 20. da nije imao leukemiju.
I zato je to što se dogodilo bio takav šok.
Od jednog do drugog dana sve se pogoršalo.
Pokušao sam pretvoriti tugu gubitka
u sreću tako da ga rekreiram.
Na neki način, ta je tuga mjesto gdje naše kloniranje…
stvarno počinje.
Kupio sam set za kloniranje.
Kako uzeti uzorke, kako ih pohraniti…
Uzeli smo uzorke iz uha.
Fibroblasti iz uha poslije se lakše uzgajaju.
Poslali smo ih u Englesku, u spremište životinjskih stanica.
Iz Engleske su otišli u Koreju.
U tom je prijelaznom razdoblju profesor otišao iz Koreje u Abu Dabi.
„Iako ne možemo garantirati uspjeh,
brzo pošaljite tkivo.”
Dr. Hwang je bio jako ljubazan.
Kad su stanice počele rasti,
fotografirao je to i poslao mi fotografije.
Dva su tima radila na tome.
Ali kloniranje pasa jako je teško,
pa uvijek naprave više pasa.
Klonirao sam Csilla jer sam ga htio natrag.
Ne vodenog psa, ne psa koji igra nogomet.
Htio sam Csilla natrag.
Problem u procesu kloniranja jest da mnogo puta može poći po zlu.
Zbog tog rade u više pokušaja,
pa na koncu možete dobiti pet, četiri ili tri psa.
Imali smo dva klonirana Csilla.
Prvi Csillov klon rođen je u studenom
i pomislio sam: „Imam kloniranog psa!
Fantastično!”
Tad me nazvao asistent dr. Hwanga:
„Imamo još jednog Csilla.”
Prva dva brata ubrzo su uginula
zbog malformacija.
Umro je od gladi. Bio je premlad.
Ali sad mogu reći
da Csillo broj dva ima godinu i pol
i sretan je pas.
Tako znam da sam ispravno postupio.
Kod tehnologije kloniranja
ne radi se o tome da nešto kopiramo 100 %.
To je genetska i DNK kopija izvornika,
nije kopija fenotipa.
Moglo bi biti manjih razlika.
Tako kažemo ljudima.
Nismo znali što sa Csillovim tijelom.
Da ga pokopamo ili…
Što da učinimo s njim?
Neki ih prepariraju ili nešto slično.
Stavili smo ga u hladnjak.
NE OTVARAJ
Vodili smo se idejom da ćemo pronaći mjesto za njega.
Nismo ga htjeli pokopati u Mađarskoj.
Htjeli smo biti pored njega,
pronaći mjesto gdje će biti sretan
i gdje ćemo uvijek biti povezani.
To smo sad pronašli.
Mjesto u vrtu na koje možemo otići,
gdje ga se možemo prisjećati. To će biti njegovo mjesto.
Mislim da smo klonirali,
ugrubo,
oko 1600 pasa.
Klonirali smo i krave, svinje, vukove,
kojote, mačke i konje.
Kad je klonirana ovca Dolly,
nije bilo zakona koji se tom protive.
Ni danas ih nema, što se životinja tiče.
No većina Amerikanaca smatrala je da je kloniranje životinja pogrešno.
I trebalo je još oko deset mjeseci do godine dana
da znanstvenici i mediji kažu:
„Ne razumijete što je kloniranje.
Evo što je to.” Polako se brojka smanjivala,
sve dok Amerikanci nisu rekli
da je u redu klonirati ovcu.
Kad se pak dotaknete kloniranja primata i ljudi,
to se pretvori u skroz drukčiji razgovor.
Postignuće u kloniranju ljudi.
Javlja se zdravstvena dopisnica Susan Dentzer.
Drugi znanstvenici već su klonirali manji broj ljudskih embrija
koji žive kratko.
S druge strane,
Južnokorejci koji su predstavili svoj rad u časopisu Science
očigledno su uspjeli u mjeri
koja je premašila prijašnje pokušaje kloniranja ljudi.
To je bilo šokantno
jer to je bio prvi korak prema svijetu regenerativne medicine
koja će omogućiti korištenje tih stanica
u svakojake terapeutske svrhe.
Istraživanja su počela sa skupinom od 16 žena.
Primile su hormone da proizvedu
velik broj reproduktivnih jajnih stanica.
Tad su znanstvenici inovativnim tehnikama
izolirali jezgru iz svake jajne stanice.
Znanstvenici su zatim uzeli tjelesne stanice
istih žena koje su donirale jajne stanice.
Tjelesne stanice imaju dva seta kromosoma,
potpuni genetski nacrt potreban za stvaranje ljudskog bića.
Znanstvenici su zatim uklonili jezgre tjelesnih stanica
i stavili ih u jajne stanice.
Rezultat je bio 66 kloniranih jajašaca,
u osnovi, ljudskih embrija,
s točnim genetskim sklopom izvornih žena.
Postojao je ogroman interes
s gledišta regenerativne medicine.
Ako možete uzeti stanicu i iz nje stvoriti bilo koju stanicu u tijelu,
možemo li napraviti nova jetra?
Uzgojiti organe?
Regenerirati oštećene živčane stanice?
I tako je došlo do ogromnog terapeutskog interesa.
Neki prilično istaknuti znanstvenici govorili su o tome
kao o zamjenskim auto-dijelovima.
Embrionalne matične stanice građevni su blok
koji se na kraju razvije u gotovo sve stanice i tkiva u tijelu.
Južnokorejski istraživači izvukli su ove primordijalne stanice iz embrija,
uništavajući pritom embrije.
Potom su uzgojili čitave kolonije genetski identičnih matičnih stanica.
Morate priznati da je primarni američki doprinos
uspjehu u Seulu dala Coca-Cola.
Woo-suk živi na kofeinu i šećeru.
Ovo je bio biološki san.
Dr. Hwang postao je svjetski poznati znanstvenik.
Slavili su ga kao znanstvenu superzvijezdu
u Južnoj Koreji.
Doći će vrijeme kad ću moći podijeliti detalje.
To je pitanje ugleda
i novca…
Dobivate mjesto u panteonu znanosti za sva vremena,
tako da udžbenici za sto godina pišu o vama.
Apsolutno je zapanjujuće
koliko je to briljantan znanstveni napredak
i koliko su njegove medicinske implikacije važne.
Njegovo je postignuće fantastično,
ali ono što ljude najviše zadivljuje nije njegova znanstvena vještina,
već sposobnost da nabavi te jajne stanice.
Ključno je bilo pribaviti jajne stanice u kojima bi rasle one klonirane.
Za uzgoj trebate jajne stanice.
Nije lako doći do ljudskih jajašaca.
Tijekom menstrualnog ciklusa jedan od jajnika oslobađa jajašce.
Nakon ovulacije jajašce ulazi u jajovod.
Za trudnoću su najveće šanse ako je žena imala odnos neposredno prije,
tijekom ili odmah poslije ovulacije.
Dr. Hwang tvrdi da je upotrijebio 242 jajašca.
To znači da je morao tražiti žene
da uz pomoć medikamenata hiperstimuliraju svoje jajnike,
potom iglom
aspirirati jajašca iz jajnika, jedno po jedno, za daljnja istraživanja.
Mislim da jednu stvar znanstveni jezik podosta zamagljuje,
a to je tjelesno opterećenje koje žena trpi
tijekom biološke proizvodnje jajašaca
i biomedicinsku stvarnost žena koje prolaze kroz cikluse
hiperstimulacije jajnika i prikupljanja jajašaca.
Zemlje su imale različita pravila
o tome kako možete doći u posjed jajnih stanica.
Ali u svakom slučaju, samo je jedan način za to,
a to je dobiti pristanak od žene.
On je tvrdio da mu je 16 žena dalo 242 jajašca.
Također je tvrdio da su sve one
učinile to naprosto jer su tako htjele,
zbog vjere u istraživanje.
Mislili smo da je sjajno što je to uspio.
U njegovom sam ga uredu pitao
kako je pribavio jajašca, odakle mu.
Želio bih izraziti
duboku zahvalnost mnogim dostojanstvenim ženama
koje su mi bile voljne podariti svoja jajašca.
Radio sam za Nature,
poznati međunarodni znanstveni časopis
i bio sam dopisnik iz Azije i Pacifika.
Pokušavao sam saznati više o
biomedicini u Koreji, istraživanju matičnih stanica,
i zbilja nisam mislio da ću otkriti nešto.
Nisam mislio da je učinio išta pogrešno.
Samo mi je bio čudan.
Davao mi je polovične odgovore
i izgledao kao da mu moja pitanja stvaraju nelagodu.
Zato sam odlučio nazvati sve iz studije.
Bilo je 15 koautora, a prvi autor
inače je osoba koja odradi sav posao.
Zadnji autor bio je stariji profesor koji je osmislio istraživanje.
Ja sam ih počeo nazivati sve u nadi da ću pronaći
jednu osobu koja bi rekla:
„Ja sam bio odgovoran. Ovako smo to učinili.”
Neki su rekli: „Pitajte dr. Hwanga.
Ne želim razgovarati.”
Konačno sam razgovarao s jednom ženom
koja je rekla:
„Ne mogu vam reći ništa o procesu doniranja jajašaca,
nego samo o vlastitom zahvatu.”
Trebala mi je sekunda.
„Dakle, donirali ste jajašca za pokus?”
Rekla je: „Da, jesam.”
Tad sam shvatio da sam na tragu nečega važnog.
Pitao sam je o svim zahvatima
koje je obavila, gdje je to učinila i zašto.
Rekla je da već ima djecu
i da je moguća neplodnost nije zabrinjavala.
Rekla je: „U Koreji mnogi imaju ozljede leđne moždine.
Želim im pomoći kako god mogu.”
Praktički je rekla da će dr. Hwang tim ljudima biti spasitelj
i željela je biti dio toga.
U to doba
u laboratoriju smo imali mnogo istraživačica.
Sve te istraživačice
pozvane su u Hwangov ured.
Pokazao im je dokumente, osobno objasnio sadržaj,
a potom ih tražio da potpišu.
Većina istraživačica u laboratoriju potpisala je dokumente
i Hwang ih je skupio.
Mislim da je prilično vjerojatno da biste, kao novakinja i istraživačica
koja je tad radila u labosu i mislila da njena jajašca
mogu dovesti do velikog napretka,
rado na to pristali.
Možda vas ne bi trebalo ni pitati.
No je li to bilo dobrovoljno? Jesu li imale izbora?
U ovom slučaju
cijenjeni je znanstvenik došao u laboratorij i rekao:
„Trebamo jajne stanice. Gdje da ih pribavimo?”
Je li to oblik prisile?
Članak koji sam napisao bavio se time
da su u istraživanju postojali etički problemi
koje dr. Hwang nije priznavao.
Naslov članka bio je:
„Etički problemi progone korejske klonere”,
i rekao sam to dr. Hwangu.
Rekao mi je: „Učiniš li to, imat ćeš velikih problema.”
Financiranje tima prof. Hwanga
koje su osigurale vlada i privatne organizacije
iznosi preko sto milijardi vona.
To stvarno pokazuje vašu moć.
Moć? Kakvu moć?
To samo znači da je naša odgovornost tim veća.
Mislio sam da će taj članak dovesti do daljnjih istraga,
da će se otkriti da je sve to istina
te da će to izazvati veće rasprave
i glavobolje za dr. Hwanga, ali…
Iznenadilo me što sam dobio samo negativne reakcije na članak,
na njegov integritet.
U znanstvenoj zajednici nije se baš govorilo o tome.
A govorimo o zvijezdi
istraživanja embrionalnih matičnih stanica, kloniranja.
Taj je tip u središtu svega
i ako u tom istraživanju ima ozbiljnih bioetičkih problema,
o tome treba razgovarati.
No to nitko nije htio.
A onda je druga studija dr. Hwanga o kloniranju čovjeka
izašla u svibnju 2005., samo kojih godinu dana nakon prve.
Ovaj je rad velik korak za znanost prema danu
kada će se neke od najrazornijih bolesti i ozljeda čovječanstva
moći učinkovito liječiti korištenjem terapeutskih matičnih stanica.
Ta studija iz 2005. bila je korak prema mogućnosti
da pacijentovim vlastitim stanicama
stvorimo terapiju za tog pacijenta.
Ovo što radite u Koreji ne događa se nigdje drugdje u svijetu.
Terapeutsko kloniranje nudi nadu za otkrivanje liječenja i izlječenja
milijunima diljem svijeta.
Znanstvenici kažu da je to najveće otkriće našeg doba.
Dr. Hwang tvrdi da je uzeo oplođeno jajašce
koje je uspio podijeliti u određeni broj stanica.
Svaka od njih ono je što nazivamo pluripotentnim matičnim stanicama,
što znači da se svaka od tih stanica
može pretvoriti u stanicu bubrega, pluća ili kože.
Ovdje je cilj bio uzeti to klonirano, oplođeno jajašce
i moći ga klonirati u mnoga
kako biste dobili matične stanice
koje su sve zapravo identične izvorniku
te bi se u maternici mogle razviti u ljudsko biće.
To je on zapravo učinio.
Stvorio je matične stanice klonirane od izvornog ljudskog bića.
U to vrijeme znanost o matičnim stanicama trebala je revolucionirati medicinu.
Trebala ju je transformirati.
I tako je zapravo bilo kojoj zemlji
postizanje te razine revolucionarne znanosti
bila nešto čemu stremi.
SEUL JE DOMAĆIN SVJETSKOG NOGOMETNOG PRVENSTVA 2002.
U to je vrijeme Koreja bila u tranziciji iz zemlje u razvoju
u razvijenu zemlju.
Prirodno je da su bili jako uzbuđeni.
„Više ne slijedimo druge.
Sami bismo trebali stvarati nešto novo.
Među najboljima smo u svijetu.
Vrijeme je da imamo najbolju tehnologiju,
znanost i tako dalje.”
U to doba postojala je velika čežnja za time.
Svjetsko središte matičnih stanica, koje će Koreju pretvoriti u meku
bioloških istraživanja, danas je otvoreno.
Sada postoji nada da će ljudska patnja
jednog dana možda biti olakšana napretkom
u istraživanjima embrionalnih matičnih stanica.
Prije nisam bio od velike pomoći.
PREDSJEDNIK
Sad ću vam pomoći.
Odsad nadalje imate moju podršku.
U to doba svijet je bio podijeljen u dva tabora.
Postojala je skupina koja je podržavala istraživanje embrionalnih matičnih stanica
i postojala je skupina koja je rekla da su embriji ljudi
i ne bi ih trebalo rastrgati kako bi se njihove stanice koristile
za istraživanje matičnih stanica.
Večeras tražim da donesete zakon
koji zabranjuje najteže zlouporabe medicinskih istraživanja.
Kloniranje ljudi u svim oblicima,
stvaranje ili implantaciju embrija za eksperimentiranje,
stvaranje ljudsko-životinjskih hibrida
i kupnju, prodaju i patentiranje ljudskih embrija.
Već sljedeći mjesec
centar će primati pacijente s neizlječivim bolestima.
Sanjam o tome da ustanem i odbacim invalidska kolica,
da nabavim hodalicu ili protezu…
U to je vrijeme pojam matičnih stanica još bio u povojima
i nije bio toliko poznat javnosti.
I zato je u to doba
predstavljen kao nešto svemoguće
što liječi sve bolesti.
Tako su ga predstavili.
Dakle, gotovo svi pacijenti i osobe s invaliditetom,
počeli su sanjati, pa i ovisiti o tome.
Aleluja, ljubljeni Kristovi učenici.
Jeste li dobro ovaj tjedan?
„Tko sam?
Odakle dolazim?”
Svi ljudi tragaju za odgovorima na ta pitanja.
Kroz 19. i 20. stoljeće
ljudi su odgovore pronašli u znanosti.
Slijedom toga,
ljudi su Boga zamijenili znanošću.
Je li doista tako?
Moj sin
2002. doživio je prometnu nesreću.
Probudio se nakon 22 dana.
Bio je u komi.
Nakon toga
ostao je paraliziran od prsa nadolje.
Dr. Hwang tražio je bolnicu Gil za pomoć.
Tražio je pacijenta
koji bi sudjelovao u istraživanju matičnih stanica.
Liječnik koji je skrbio o mom sinu Hyeonu
pitao me jesam li zainteresiran
za sudjelovanje.
Poslije smo posjetili laboratorij dr. Hwanga
koji nas je onamo pozvao.
Shvatio sam koliko je to sjajno
i u meni se rodila nada.
Kang Won-rae bio je član plesnog tandema.
Bio je poznat po plesnim vještinama,
a u prošlosti
izgradio je karijeru kao plesač poznatog pjevača.
Čak se i grupa zvala Clon.
Pomoći ću g. Kang Won-raeu da ustane
kako bi nam još jednom pokazao
nevjerojatne plesne vještine koje je pokazao u prošlosti.
Priredili su cijelu predstavu.
Rekao je čovjeku u invalidskim kolicima da će ponovno hodati.
To je Isus Krist rekao.
Rekao je pastorovu sinu da će prohodati.
Što si on umišlja, da je Isus Krist? Što se zbiva?
Sigurno znate za Christophera Reevea,
američkog glumca koji je glumio Supermana.
Rekao je da je upoznat s Hwangovim radom.
Terapeutsko kloniranje, također poznato kao transfer jezgre somatskih stanica,
daje pravu nadu.
Izdali su prigodnu poštansku marku.
Prikazana je osoba koja sjedi u kolicima, ustaje
i počinje hodati uzduž markice.
Ajme.
To je ludost.
Kako znanstvenik može reći: „Prohodat ćeš”?
Znanstvenici to ne smiju govoriti.
U to je doba najpoznatija osoba u zemlji dio Park Ji-sung.
Tko bi bio njegov današnji pandan?
Kulturološki, BTS.
Ili Son Heung-min.
Slava svih tih ljudi zajedno bila je moć koju je imao profesor Hwang.
Prof. Hwang Woo-suk s SNU-a
osvojio je nagradu za znanstvenika godine.
Ministarstvo znanosti i tehnologije jednoglasno je izabralo Hwanga
jutros u hotelu Palace u Seulu.
Svake godine u narednih pet
Hwang će primiti tri milijarde vona za istraživanja.
Hwang je privlačio interes javnosti, znanstvene te medicinske zajednice,
no istovremeno su te stanice dolazile iz ljudskih embrija
i to je očigledno nekima kontroverzno
jer ljudske embrije smatraju svetinjom i nečime što treba zaštititi.
Oni su početak ljudskoga života.
Mnogo se o tome raspravljalo.
PD NOTE
Neki ljudi za pomoć su se obratili PD Noteu.
Anonimno su podijelili svoje priče.
Izvijestio sam o Hwangu na PD Noteu oko 2005. godine.
To je program istraživačkog novinarstva vrlo poznat u Koreji.
Usto je i broj jedan u toj kategoriji.
Ovo je bila moja prva pomisao kad sam primio dojavu.
Budući da se radilo o dr. Hwangu, sveučilišnom profesoru,
mislio sam da će biti riječ
o seksualnom uznemiravanju.
Doušnik nam je rekao:
„Imam osjećaj kao da jašem na tigrovim leđima i ne mogu sići.”
Na koncu se osoba odlučila i dojavila nam.
„Radio sam u istraživačkom timu dr. Hwanga
i imam za vas važne informacije.
Volio bih da se nađemo i porazgovaramo uživo.”
Kao producent, osoba koja snima dokumentarce,
smatram da je posao novinara
otkriti istinu, ma koliko ona nelagodna bila.
Planirao sam se naći s doušnikom i saznati
o kakvom se osobnom problemu radi,
je li čovjek dovoljno ozbiljan…
Osoba koja se pojavila
bio je Han Hak-soo, za kojeg prije nisam čuo.
Bio sam izuzetno oprezan,
smjesta sam počeo procjenjivati mogu li vjerovati toj osobi.
Kad sam stigao, g. Ryu Young-joon
odveo me u tihu sobu, i prije nego što mi je išta rekao,
upitao me ovo:
„Producente Hane, što je važnije, istina ili nacionalni interes?”
Producent Han Hak-soo odgovorio je
bez trunke oklijevanja:
„Istina jest nacionalni interes.”
Tad sam znao da mu mogu vjerovati.
Bilo je ilegalnih transakcija jajnih stanica,
a sve te nezakonito pribavljene jajne stanice…
Kada smo dizajnirali eksperiment za naš članak,
ni dr. Hwang ni ja nismo imali pojma o tome kako nabaviti jajne stanice.
Kontaktirao sam laboratorije
koji su koristili najviše jajašaca za eksperimente u zemlji
pa sam ih sâm posjetio da procijenim situaciju.
Pitao sam ih bi li nam mogli dati jajne stanice za eksperiment,
no svi su odbili.
Rekli su da ih više nemaju
i da nam ne mogu pomoći jer je to što želimo učiniti neetično.
Bili su odlučni.
Dr. Hwang se jako uvrijedio.
Nakon toga počeo se sâm s njima nalaziti
i izdvojio je one koji su bili spremni pomoći.
Zaključio je da to mora biti MizMedi,
klinika specijalizirana za liječenje neplodnosti.
Profesor Hwang Woo-suk naglasio je
da je koristio samo jajašca koja su darovale plemenite žene
kad bi god iskrsnuo etički problem o jajašcima korištenim u studiji.
U stranim medijima već sam izrazio
svoju duboku i iskrenu zahvalnost tim ženama.
Ne poznajem ih osobno,
ali one su se dobrovoljno prijavile da doniraju svoje dragocjene jajne stanice
za ovaj eksperiment.
Međutim, naša istraga otkrila je da tvrdnja profesora Hwanga nije istinita.
U proteklih nekoliko mjeseci
pronašli smo dokaze da je više od 600 jajašaca
pribavljeno ilegalnom trgovinom.
Žena koja je jajašca prodala trgovcu kojeg je našla na internetu
nije imala pojma
da su njena jajašca korištena u istraživanju prof. Hwanga.
Žena koja je dvaput dala jajne stanice u istraživanju profesora Hwanga
također je priznala da je ih prodavala putem posrednika.
NEDAVNI SASTANCI KLINIKA ZA PORODNIŠTVO
Oni su vrbovali te mlade žene
da im prodaju svoja jajašca za tri milijuna vona
ili 2,5 milijuna vona.
Ima li etičkih problema u vezi s jajašcima korištenima u pokusu?
Pa…
Jesu li kupljena?
Nije bilo takvih slučajeva.
Hvala, profesore.
-Ugodan dan. -Hvala.
Broj jajašaca koja su ilegalno nabavili od tih žena
ne možete ni zamisliti.
Moj prvi rad o etičkim pitanjima
u vezi s jajašcima koja je dr. Hwang koristio
okrenuo je državu naglavačke.
Spasite profesora Hwang Woo-suka…
Nakon što je emisija emitirana,
Hwangovi su pristaše danima i noćima opkoljavali zgradu MBC-a.
Noćima su bdjeli uz svijeće.
„Zabranite PD Noteu da to emitira.
Spriječite PD Note da izvijesti o dr. Hwang Woo-suku.”
Osobe s invaliditetom, pa čak i slavne osobe došle su na skup
zajedno s civilima koji su podržavali Hwang Woo-suka.
PODRŠKA HWANG WOO-SUKU 11. SIJEČNJA, GWANGHWAMUN, SEUL
U to doba išli smo u Seul svaki tjedan.
Kćeri je bilo tek šest godina.
Išli bismo onamo i danju bi bila dobro.
Noću bi bila pospana, pa bi se žalila.
Tad bismo morali ići u auto.
Nosila bih je na leđima.
Policija bi nas pratila skroz do auta.
Pitali su me odakle sam,
rekla sam da sam iz Cheongjua.
Onda bi potiho rekli: „Dobro radite.”
To su policajci rekli.
Građani gledaju!
-Građani gledaju! -Građani gledaju!
Neka nastavi s istraživanjem!
Moji kolege Korejci,
istraživanje koje trenutačno provodimo
prvo je takvo u svijetu.
Kako bih vam se odužio za dosadašnju podršku
i kako bih dao nadu pacijentima s neizlječivim bolestima,
nastavit ću ovim putem kao znanstvenik kakav i jesam.
Dr. Hwang u to je doba dobro razumio nacionalne osjećaje
i generalno domoljublje.
Zato je, dva dana nakon što smo emitirali emisiju o jajašcima,
pozvao cijelu hrpu novinara
i održao press konferenciju.
Iskreno govoreći, da sam ja žena,
sâm bih izvadio svoja jajašca
i proveo svoje eksperimente.
Ovaj nam slučaj pokazuje kako korejsko društvo stavlja rezultate na prvo mjesto,
gurajući sve druge stvari na stranu,
i kako ljude može povesti to dogmatsko i fašističko uvjerenje
da je moguće previdjeti istinu za dobrobit zemlje.
„Zašto potkopavate obećavajućeg znanstvenika?
Šutite, za dobrobit zemlje.
Razvijaju tehnologiju radi napretka zemlje.
Umjesto da pomažete zemlji, vi prigovarate.”
Naš ponos, naš heroj
Naša biotehnologija zadivila je svijet
Dr. Hwang, ostanite jaki
Dr. Hwang, volimo vas
DR. HWANG, BUDUĆNOST KOREJE
Žene su me potpuno šokirale nudeći da doniraju svoja jajašca.
Po prvi sam put osjetio da je naše društvo poludjelo.
To obično ide ovako.
Pokus zahtijeva puno jajašaca,
a ona se vade iz mladih žena.
Čuo sam da je vađenje jajašaca mučan proces.
Tada mi je to prvi put sinulo da smo bili kao Njemačka 1930-ih.
Broj dobrovoljnih darivateljica jajnih stanica za istraživanje dr. Hwanga
dosegao je tisuću.
Rekle su da, ako ima toliko problema s jajašcima,
one će drage volje
donirati svoja.
Njegovi su pristaše diljem zemlje održali događaje na kojima su se donirala jajašca.
Žene iz svih društvenih slojeva, žene
s neizlječivim bolestima i invaliditetom okupile su se
kako bi oformile zakladu za doniranje jajašaca
potrebnih za istraživanje.
Ako žene razumiju svrhu i upotrebu
doniranja jajnih stanica za istraživanje i liječenje,
sudjelovat će svojom voljom i vlastitom prosudbom.
Ipak smo svi mi ljudska bića.
Osjećamo odgovornost da pomognemo slabijima
i vjerujemo da je to najbolji put.
Nije bilo lako.
Nije, ali…
Bilo je to istraživanje.
Nije se moglo provesti bez jajašaca.
Rado bih ponudila svoja…
Smatrala sam ih sjemenom života.
Drage bih ih volje donirala.
Ne za pojedinca Hwang Woo-suka,
nego za čovječanstvo i za viši cilj.
-To je bila moja namjera. -Doktore!
Dođite u Daegu!
-Budite dobro, dr. Hwang! -Budite dobro!
Budite jaki! Imate našu podršku!
Izvjestitelji i Hwangovi pristaše već su kampirali pred mojim stanom.
Bila bi katastrofa da sam otišao onamo.
Nasmrt bi me prebili.
Primio sam mnogo prijetnji.
Prijetnji poput: „Ubit ću te.”
Bilo ih je svakojakih.
Živio sam na 13. katu petnaesterokatnice.
Novinari iz televizijske kuće užetom su se spustili s krova
i kroz prozor ušli u moj stan.
Snimili su moj stan, bio je po svim vijestima.
Najčešća kritika koju sam dobivao bila je:
„Kako si mogao izdati svog oca?”
U Južnoj Koreji predvoditi obred vjenčanja
znači da ćete biti uz taj par do kraja njihova života.
Tražio me da ih vjenčam i rado sam pristao.
Kad im se rodilo prvo dijete,
pitao me da budem kum.
Otišao sam u bolnicu i postao kum
novorođenčetu.
Poslije sam saznao da se cijelo to vrijeme
dopisivao s producentom Han Hak-soom iz MBC-ja.
Nije u redu da ljudi govore da sam izdao mentora,
koji mi nije ni obitelj, jer nisam sudjelovao u njegovim lažima.
To nije moja definicija izdaje.
Riječ „izdaja”…
U svijetu znanosti ta riječ ima smisla
samo kad iznevjerimo istinu.
Uvriježena je slika znanstvenika kao tragača za istinom.
Za mnoge je znanstvenike to istina.
Ima smisla. Zato se bave time.
Možda su pametni.
Mogli su više zaraditi u drugom polju.
Ali često su znatiželjni i zainteresirani
i samo žele slijediti tu znatiželju.
No morate se brinuti i o karijeri,
a znanstvenici, kao i svi drugi, moraju dati rezultate.
Svi znanstvenici suočeni su s pritiskom.
Mnogo je nade i entuzijazma oko brojnih područja znanosti,
i ne bi svaki znanstvenik na Hwangovom mjestu
učinio istu stvar.
Prema članku objavljenom u Scienceu prošlog svibnja,
tim profesora Hwanga uspješno je uzgojio
11 matičnih stanica.
Međutim, pojavile su se sumnje
unutar istraživačkog tima da su stanice oštećene
ili da to uopće nisu bile matične stanice.
Znanstvenik poznat kao Anonymous…
Nije više znanstvenik. Sad uzgaja krumpire.
Pravi je zaljubljenik u znanost.
U to doba pročitao je studiju dr. Hwanga.
Kada ju je pročitao još jednom, odmah je znao da su slike
onoga što se izdavalo za matične stanice bile manipulirane.
Dodatne stanične kulture,
za koje tim profesora Hwanga tvrdi da je ustanovio,
proći će DNK analizu da bi se ustvrdilo
jesu li to doista klonirane somatske matične stanice.
Ta studija imala je implikacije
za znanost svake razvijene zemlje na svijetu,
za karijere stotina tisuća znanstvenika,
diplomanata i postdoktoranada.
Svi bi oni koristili tu studiju
kao podlogu za rad i sve bi im propalo.
ANALIZA 23 UZORKA NA 3 INSTITUTA
U tijeku je
ponovna procjena istraživanja matičnih stanica u Seulu.
Saznanja će se uskoro najaviti
na četvrtom katu sjedišta Sveučilišta.
Bio sam vođa ondašnjeg istraživačkog tima,
pa sam kod sebe imao neobrađene podatke.
Ja sam napisao prvi nacrt članka za Science
i prenio mu ga.
Preda mnom je izmijenio brojke kako mu je odgovaralo,
kao da ima izvršnu vlast.
Izmijenio je rezultate kao od šale.
Smanjio je stopu neuspješnosti i povećao stopu uspješnosti.
Prekrižio je te postotke svojom crvenom olovkom,
zapisao brojeve koje je želio
i rekao mi da napišem studiju.
U znanstvenom članku iz 2005. pisalo je
da je proizvedeno 11 različitih kultura matičnih stanica
od kloniranih somatskih stanica.
Međutim, istina je da su podaci ovih 11 staničnih kultura
fabricirani od samo dvije matične stanice.
Za početak donosimo šokantne i poražavajuće vijesti.
Postoje indicije da je
od 11 embrionalnih matičnih stanica prof. Hwanga
barem devet lažno.
-Što sad planirate? -Recite nam.
-Imate li komentar? -Recite.
To će moj odvjetnik.
Samo jednu riječ.
Nadali smo se da neće biti tako,
ali početni nalazi sveučilišnog internog nadzornog odbora
zaprepastili su i slomili cijelu naciju.
Mislio sam, što god se dogodilo, istraživanje matičnih stanica dr. Hwanga
sigurno će iznjedriti rezultate,
iako nisam bio siguran što je pošlo po zlu.
Ali ako nikad nije ni radio na stvaranju matičnih stanica
mog sina,
ako nikad nije ni proveo istraživanje,
onda je stvarno grozna osoba.
Znanost se temelji na sustavu povjerenja.
Kad se taj sustav raspadne,
mora ga se oštro kazniti.
Jer ako ga se ne kazni, cijela se znanost urušava.
Pao je velikan moderne znanosti.
Njegovo osoblje žaluje.
Prema Zakonu o kažnjavanju gospodarskog kriminala
optužili smo dr. Hwang Woo-suka
za prijevaru, pronevjeru i kršenje Zakona o bioetici i sigurnosti.
U Središnjem uredu tužitelja
svi jadikuju.
Policija je mobilizirala tri jedinice i blokirala pristup zgradi
u slučaju da pristaše dr. Hwanga, nezadovoljni objavom,
pribjegnu izgredima.
Nedugo zatim, napokon se prikazala emisija na PD Noteu.
Gledao sam je sa sinom i ženom.
Nakon emisije
sin se okrenuo prema meni
i upitao me:
„Znači li to da neću ponovno hodati?”
„Bog će ti sigurno
pomoći
da to postigneš.
Ali mi vjerujemo u Boga, a ne u ljude.
Stoga nema razloga očajavati zbog ovoga.”
Potom je moj sin rekao:
„Tata,
slažem se.”
Zaplakao sam.
Nedugo nakon PD Note incidenta
u vezi s dr. Hwangom,
moj sin…
izgubio je svijest.
Ti su tipovi lagali i moraju u zatvor.
Dakako, to se neće dogoditi.
Znanstvena prijevara nije zločin.
Nema načina da se zbog nje nekoga strpa u zatvor.
Možete nastaviti s karijerom.
Dr. Hwang upao je u nevolju zbog pronevjere novca koji je dobio.
Ali za znanstvenu prijevaru?
Nema načina da se zbog nje nekoga strpa u zatvor.
Tražim oprost.
Toliko sam posramljen da mi je teško čak i ispričati se.
S obzirom na količinu ljubavi, podrške i očekivanja koju ste mi pokazali,
nemam pravo biti ovdje.
Sve priznajem i još se jednom ispričavam.
Ova afera dobra je lekcija
i prekretnica
ne samo za mene,
već i za znanstvenu zajednicu
Koreje i čitavoga svijeta.
Bio bih kukavica kad bih se pravdao pritiskom pod kojim sam bio.
Tko me to toliko pritisnuo
da sam ovako postupio?
To je kukavička isprika.
To se zbilo zbog moje goleme pohlepe.
Nitko drugi nije kriv.
Međutim, sve u svemu,
da se opet rodim i dobijem priliku
opet izabrati svoj životni put,
odabrao bih ovaj isti.
Mislim da postoje veliki strukturni problemi
u tome kako smo postavili znanost.
I mislim da često,
pod krinkom poboljšavanja znanosti,
potičemo pogrešno djelovanje.
Mislim da je od goleme važnosti da znanstvenici misle na etiku,
a ja sam proveo karijeru
učeći znanstvenike kako da razmišljaju o etici.
Svi mi,
bili znanstvenici, vodoinstalateri ili igrači bejzbola,
odgovorni smo za etičnost svojega rada
i za implikacije koje naš rad ima na druge.
SIBIR RUSIJA
Hvala puno na pozivu.
Toliko ste učinili za razvoj
paleontologije, posebno molekularne.
Doista cijenimo sve što ste učinili za nas
i za molekularnu znanost cijele Rusije.
Bilo je to istraživanje u ljeto 2012.
u regiji Kazachye, u sjeveroistočnom Sibiru.
Taj je period bio najniža točka
cijele moje znanstvene karijere.
Nakon napornog rada preporučili su me za tu ekspediciju.
Da iz tog istraživanja nisam dobio nikakve rezultate,
nikad ne bih dobio drugu priliku.
Sve su stijene prekrivene kristalima.
Ovdje smo pronašli lakatnu kost mladog mamuta.
Ova se spilja nije prirodno formirala.
Lovci na mamute prskali bi vodu pod visokim tlakom
i ta se spilja malo-pomalo formirala.
Lovcima je bilo stalo samo do mamutove bjelokosti.
S druge strane, mi smo ušli jer smo htjeli uzorke, a ne bjelokost.
Rečeno nam je da je spilja potencijalno opasna jer bi se mogla urušiti.
Dobro.
-Evo ga. -Moramo ići.
-Zašto?
-Jer… -Zašto se moramo povući?
-Zašto? -Moramo se povući jer…
Ulaz se upravo urušava.
-Zbilja? -Da.
-Dobro. -Moramo li…
Dobro, idemo van.
Idemo. U redu.
Moj uzorak.
Da se spilja urušila, svi bismo unutra poginuli.
Ne bi nam bilo spasa. Svi bismo umrli.
U to doba
bio sam spreman dati život.
Bio sam čvrsto predan tomu.
Dovoljno sam dugo živio
i otišao sam tamo
kako bih ostvario znanstveni cilj.
Da je moj život ondje stao,
i dalje bi bio značajan.
U ovoj maloj prostoriji dovoljno je precizne opreme
za dovršavanje prvih koraka u stvaranju klona mamuta.
Proces je nadgledao profesor
iz Korejske biomedicinske i tehnološke zaklade Sooam, Hwang Woo-suk.
Među prikupljenim uzorcima
pronašli smo i one s tragovima krvi.
Tad smo pomislili:
„Možda napokon ostvarimo svoj san.”
Ovo je tad snimljeno.
Tad smo shvatili da je dovoljno pronaći jednu jedinu živu stanicu.
U povjerenju, već imamo žive stanice.
Ako projekt s mamutom bude uspješan
i ako se ruska vlada složi,
želim staviti
nekoliko mamuta
u demilitariziranu zonu i stvoriti „pojas mamuta” između dvije Koreje.
Na taj bi se način te zemlje ponovno ujedinile.
Početak svega.
Korištenje kloniranja za očuvanje vrste ili konzervaciju
ili de-ekstinkciju, kako oni to zovu…
Mnogo je tu problema. Jedan je da to zahtijeva jako puno resursa.
Drugi je da kloniranje
neminovno dovodi do križanja srodnih jedinki.
Dobit ćete genetski identične životinje,
a to ne pomaže u dugoročnom održavanju vrste.
Stvorenje vraćeno kloniranjem zapravo nije ono što to stvorenje jest.
To je stvorenje postojalo u drugom ekosustavu i vremenu
koji su omogućavali porodičnu
i teritorijalnu koegzistenciju
s drugim životinjama oko njih.
A vi biste je vratili izvan tog konteksta.
Što je Tyrannosaurus rex izvan jurskog perioda?
To je tek nekakav simulakrum,
prikaza Tyrannosaurusa rexa.
KOMSKO JEZERO ITALIJA
Idemo. Csillo, dođi! Idemo.
Položit ćemo te…
tvoje prvo tijelo u zemlju.
Kloniranje mog psa nešto je najbolje što sam ikad učinio.
Ljudi pišu:
„Igraš se Boga” i „To nije isti pas”.
Negativni su.
Svi postavljaju isto pitanje:
„Genetski je identičan,
no osobnost je sigurno drukčija.”
Zapravo svima odgovaram da je to isti pas.
Kad klonirate psa
i stavite ga u isto okruženje, istu obitelj,
okružite ga istom djecom,
ponašat će se identično prvomu.
Ne gledam to kao na kloniranje. To je Csillo, vratio se.
Preživio je smrt.
Proces kloniranja je moćan i može pomoći mnogima.
Kloniranje je zapravo reinkarnacija.
Reproducira tijelo kojeg više nema.
Da, mislim da je to korisno.
Ovdje leži tvoje prvo tijelo.
I…
uskoro ćeš ti preuzeti.
Čudno mi je jer je Csillo sad velik.
Imam dojam da ga u potpunosti zamjenjuje,
pa mi je to kao da kažem:
„Preuzmi sad njegovu ulogu.”
I konačno smo pronašli mjesto gdje može počivati u miru.
Kineski su istraživači prvi klonirali dva zdrava majmuna
istom tehnikom koja je proizvela ovcu Dolly prije dva desetljeća.
Barijera kloniranja primata sada je prevladana.
U principu, svaki primat, uključujući i ljude, može se klonirati.
Priznajmo, tehnologija je uvijek kontroverzna.
Siguran sam da je i automobil bio kontroverzan.
Uzrujavalo ih je što auti plaše konje.
Mislim da je sve što radimo u nekoj fazi kontroverzno.
Izgubio sam dvije male kćeri.
Prva, Anya…
Nikad neću zaboraviti koliko me to pogodilo.
I dan-danas me pogađa.
Držao sam je u rukama kad su je odspojili.
Da mi je tad netko rekao:
„Možemo je klonirati, vratit će se.”
Nije imala priliku ni da izgradi osobnost.
Bila bi genetski identična.
Bila bi moja kći.
Bih li pristao?
I…
Moram reći da bih.
Nema ničeg goreg od malih lijesova.
Ima li kloniranje kod ljudi ulogu?
U nekim bi se slučajevima dalo raspraviti.
Da me netko pita:
„Želiš li se klonirati?” Kremirat će me.
Neće me vraćati.
Neće se igrati s mojom DNK.
Znanost je često puno brža od etike.
Etika je lovi.
Znanstvenici rade na istraživanjima
i povremeno dođu do nečega
pa moramo reći: „Samo malo.
Ovo treba raspraviti.”
Nažalost, često to kažu samo etičari.
Nitko nas ne sluša.
Katkad taj razgovor postane veoma ozbiljan.
Katkad nas ljudi poslušaju i kažu:
„Ovo će se dogoditi
i moramo obratiti pažnju na to.”
SEUL JUŽNA KOREJA
Rođen sam u Koreji.
Opušten sam kad god se vratim iz inozemstva,
čak i ako je to jednom ili dvaput godišnje.
Pastore.
-Zaboga. -Dobro došli.
Kako ste?
Zaboga.
Pastore.
Niste nimalo ostarjeli.
Ni vi, pastore.
Uđimo.
Doimate se mlađe.
Pastore, želio sam vas vidjeti.
Ne mogu zaboraviti Hyeona.
Ono što sam mu obećao.
Nadam se
da ćete i dalje pokušavati održati obećanje koje ste dali Hyeonu
u svom srcu kao i dosad.
U svijetu ima toliko Hyeona, zar ne?
-Da, ima. -Toliko ih je.
Da.
Vjerujem
da su vam dali zadatak da im pomognete.
Među onima koji kritiziraju tehnologiju kloniranja,
neki tvrde da se kloniranje protivi Božjem poretku ili autoritetu stvaranja
te da je to pokušaj
igranja Boga.
Međutim,
kako se itko usuđuje tvrditi
da je ovo kraljevstvo Božje?
Prijevod titlova: Bernarda Sučić Šaler