Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Centrul…
‎nostru de îngrijire.
‎CERCETĂTOR CELULE STEM
‎Toți sunt
‎câini clonați.
‎Nimeni nu cunoaște mai bine povestea succesului
‎până la vindecarea miraculoasă decât dr. Hwang.
‎Nu a fost doar o descoperire științifică, ci și una politică.
‎Asta a atras atenția oamenilor de știință și a lumii întregi.
‎Coreea va deveni
‎o putere economică mai devreme cu 100 de ani decât era preconizat.
‎Promisiunea a fost că oamenii paralizați vor merge din nou,
‎iar oamenii care mor de boli vor avea acele boli în remisiune.
‎Pe atunci, era ceva de proporții.
‎„În sfârșit, eram cei mai buni din lume!”
‎În primul rând, avem știri șocante și devastatoare.
‎Cercetătorul Hwang Woo-suk, căzut în dizgrație,
‎a fost condamnat la un an și șase luni de închisoare și doi ani de probațiune.
‎Savantul a trecut de la Iisus la Lucifer.
‎Când știința e văzută ca un lucru care ne poate salva,
‎care sunt consecințele faptului că oamenii de știință profită de asta?
‎Povestea devine foarte importantă de relatat,
‎pentru a înțelege
‎unde te poate duce atenția nechibzuită către lucruri greșite,
‎precum faima și banii,
‎dar și cât poți să decazi după încălcări profunde ale eticii.
‎Speranțele și ambițiile Publicului sunt mari
‎Am început înmulțirea selectivă a animalelor
‎ acum multe mii de ani.
‎Dar acum se întâmplă ceva mult mai puternic.
‎Pentru prima dată în istoria planetei,
‎putem concepe în mod direct organisme.
‎Putem manipula fazele vieții cu o putere fără precedent.
‎Nu e științifico-fantastic.
‎Teoretic, e posibil ca, în curând,
‎biotehnologia să ne permită să creăm ființe umane
‎care strălucesc în întuneric.
‎Câte cămile ați clonat din astea?
‎Peste 150.
‎Știința galopează adesea cu mult înaintea eticii.
‎Intențiile bune nu sunt o scuză pentru un comportament greșit.
‎Uite ce a pățit dr. Hwang!
‎Faptul că încerca să facă ceva pentru binele tuturor
‎nu scuză un comportament atât de greșit.
‎A cucerit lumea,
‎a făcut ceva ce n-a mai făcut nimeni,
‎iar apoi a căzut și s-a prăbușit.
‎Într-un fel, e o poveste memorabilă.
‎REGELE CLONELOR
‎Oameni făcuți la comandă.
‎Mame care se nasc pe ele însele.
‎Bebelușii concepuți doar pentru ca părțile ‎corpului lor să fie transplantate.
‎Veniți cu mine în înspăimântătoarea ‎lume nouă a clonării!
‎ABU DHABI ‎EMIRATELE ARABE UNITE
‎Când tristeți îmi încolțesc în inimă
‎Una după alta
‎Dimineața, urc un deal…
‎În viața mea de zi cu zi în acest deșert,
‎să ascult muzica asta
‎dă multă însemnătate
‎pașilor mei în viață.
‎Căldura sufocantă a amiezii
‎E o încercare pentru mine
‎Mă duc acum
‎Mă duc în sălbăticia stearpă
‎Lăsându-mi suferințele în urmă
‎Mă duc acum
‎Și poate în ochii altora,
‎istoria Coreei
‎și ce am făcut eu…
‎în trecut
‎includ durere și glorie.
‎Dar aceste lucruri nu pot fi șterse.
‎Eu le-am făcut pe toate.
‎CENTRUL DE CERCETARE BIOTECH ‎EMIRATELE ARABE UNITE
‎Aceasta e recepția clădirii principale.
‎În portrete apar
‎liderii importanți ‎ai Emiratelor Arabe Unite.
‎Șeicul Zayed,
‎președintele actual, șeicul Khalifa,
‎prințul moștenitor, șeicul Mohamed,
‎și șeful nostru, șeicul Mansour.
‎Bine ați venit!
‎Bună!
‎Ce faceți?
‎Bine, dv.?
‎- Sunteți bine? ‎- Mulțumesc de invitație.
‎- Bine ați venit! ‎- Ce faceți?
‎- Bine. ‎- Mulțumesc pentru timp!
‎Cred că ai putea…
‎să-mi spui în mai multe feluri.
‎Cândva, am fost cel mai bun lector
‎de la Universitatea Națională din Seul.
‎Dar, la un moment dat,
‎m-ar fi tratat
‎ca pe o rușine.
‎Sunt sigur că și ei știu totul
‎în această țară.
‎Totuși, sunt pregătiți să mă susțină.
‎Când vom primi o celulă de la cămila dv…
‎Deci ați început să lucrați doar cu piele?
‎- Da, în principal… - Asta e…
‎Nu doar. Dar cea mai bună parte e pielea.
‎Frumoasă scenă, nu-i așa?
‎Un om nebun,
‎trei spectatori foarte sănătoși.
‎Mai întâi, trebuie să înțelegem ce înseamnă clonarea.
‎Iei un ovul
‎și scoți nucleul din ovul.
‎Apoi iei o celulă a individului pe care vrei să-l clonezi.
‎Poate fi o celulă de piele, de ficat sau orice altă celulă.
‎Iei nucleul din acea celulă
‎și îl transferi în ovul.
‎Acum avem un ovul care arată ca unul fertilizat,
‎deoarece celulele noastre au tot ADN-ul ‎necesar pentru a alcătui un individ.
‎Întrebarea e dacă poți ‎face ovulul să se reproducă.
‎Când folosim electricitate, ca în‎ Frankenstein,
‎îi dăm un mic impuls de electricitate
‎și începe diviziunea
‎și să devină un organism.
‎Asta e clonarea, simplu explicată.
‎E viu!
‎FERMA PREZIDENȚIALĂ ‎EMIRATELE ARABE UNITE
‎De fapt, azi e ziua cea mare.
‎- Noaptea. ‎- Noaptea? Diseară?
‎Inshallah!
‎În acest loc,
‎avem șase pui de cămilă clonați.
‎Printre ei,
‎cele negre sunt cămile de frumusețe.
‎Apoi, puiul născut ieri
‎și cămila albă de acolo, ‎sunt amândouă cămile de curse.
‎E posibil ca în seara asta
‎să se nască o a treia cămilă de curse.
‎Acum se naște puiul.
‎Printre cei care critică tehnologia clonării,
‎unii insistă că e împotriva ordinii ‎lui Dumnezeu sau a autorității creației
‎și că e o încercare ‎de a ne juca de-a Dumnezeu.
‎Clonarea nu e o astfel de tehnologie.
‎Clonarea copiază genetic.
‎Astfel de povești pline de imaginație ‎despre clonarea genetică
‎au fost deja infirmate de istorie.
‎Au trecut zeci de ani.
‎S-a născut vreodată
‎un Frankenstein în toată lumea asta?
‎Încă nu.
‎De fiecare dată când văd o astfel de creatură,
‎ simt măreția științei și tehnologiei,
‎un sentiment de venerație pentru cât poate ajuta omenirea,
‎ dar și de mândrie.
‎Asta simt.
‎Deci doar un embrion, da? Nu doi.
‎Doar unul.
‎Mă numesc Alex Tinson.
‎Sunt veterinar din Australia.
‎Am vrut să lucrez la zoo ‎și am ajuns specialist în cămile.
‎Lucram într-un loc de modă veche, ‎un safari cu lei.
‎Este Safari cu Lei Africani…
‎Am avut parte de câteva dezastre.
‎Leii și tigrii au mâncat oameni.
‎E înfricoșător, dar nimănui nu-i pasă!
‎Era să mă mănânce ‎și pe mine de câteva ori.
‎Până la urmă, s-a închis.
‎Merge, un singur embrion.
‎Pe atunci, după ce erai veterinar un an sau doi,
‎îți deschideai un cabinet undeva ‎și ziceai:
‎„Sunt veterinar, veniți la mine!”
‎Acum sunt mult mai multe reglementări.
‎Am venit în Orientul Mijlociu pentru doi ani
‎și, după 35 de ani, sunt tot aici.
‎Fiica mea e căsătorită ‎cu un cetățean arab care are… Multe rude
‎se ocupă cu curse de cămile. ‎Așa că am grijă de cămilele rudelor.
‎Dar cred că, din prima zi,
‎am simțit mereu că sunt mai degrabă ‎interesat de înmulțirea lor.
‎Aveam o cămilă pe nume Mabrukan.
‎Era o cămilă de expoziție,
‎era mare și era negru.
‎Oamenii râd când aud de cămile frumoase.
‎Cum evaluezi un buldog arătos? Cum îl evaluezi pe cel mai bun la Crufts?
‎E același lucru.
‎Ai o comisie.
‎Ei evaluează înălțimea, culoarea, dezinvoltura, poziția,
‎felul în care merge.
‎Mabrukan a fost cea mai mare,
‎uimitoare și scumpă cămilă pe care am avut-o vreodată.
‎A fost prima cămilă cu zece stele din zece.
‎Nu s-a mai întâmplat.
‎Era de mărimea unui dinozaur. Îi luam sânge stând lângă el.
‎Avea capul așa.
‎Parcă luai sânge unui T-Rex.
‎Era magnific, dar era și foarte periculos,
‎pentru că era uluitor de mare ‎și de puternic.
‎Avea dinți cât ai unui leu
‎și era puțin morocănos.
‎Era un coșmar logistic,
‎din cauza dimensiunii lui
‎și a valorii lui.
‎Valora cinci milioane de dolari ‎când a fost cumpărat.
‎O familie conducătoare din altă țară
‎a oferit peste 20 de milioane de dolari pentru cămilă.
‎Iar Înălțimea Sa a refuzat. A spus: „Nu, nu e de vânzare.”
‎Încercam să-l folosim pentru reproducție.
‎Și era bătaie de cap cu el
‎pentru că-i aduceam ‎cele mai frumoase cămile
‎și nu-l interesau. ‎Îi plăceau cele jalnice.
‎Cele care nu arătau așa… Nu știu. ‎N-aveam nicio speranță.
‎Într-o zi, eram cu mulți prieteni în Roma
‎ și am mers la un restaurant.
‎Am primit un apel.
‎Cel de la capătul firului spune: „Mabrukan e mort.”
‎Iar eu…
‎Stăteam acolo în tăcere.
‎Apoi m-am ridicat și am zis:
‎„Tăiați-i testiculele!”
‎„Luați niște piele! Puneți-le în frigider!”
‎„Mă întorc diseară.”
‎Și apoi am uitat de asta timp de zece ani.
‎LACUL COMO ‎ITALIA
‎Unii spun că doar bogații se pot folosi de clonare.
‎Fără îndoială e scumpă.
‎Dar mi-aș da ultimii bani
‎ca să-mi clonez câinele.
‎Csillo e un buldog francez
‎și ei au o geometrie specială a feței, mai degrabă ca a omului.
‎Csillo vine de la numele Csillag.
‎În ungurește, înseamnă „stea”.
‎A fost steaua vieții mele, ‎de aceea îi spun Csillo.
‎E o relație profundă, fiindcă interacționăm mult.
‎Și face parte din familie.
‎Mă conducea, de exemplu, la culcare.
‎Când mă uitam la televizor seara
‎și credea că e prea târziu și că trebuie să dorm,
‎venea la mine să mă ducă în pat.
‎De aceea cred că e ca un frate mai mare.
‎Mă susține și mă face să râd.
‎Râsul a fost cel mai important lucru ‎pe care mi l-a oferit.
‎Când plecam, plângea.
‎Starea lui se schimba.
‎Cu cât lipseam mai mult,
‎cu atât era mai agitat și mai trist.
‎Când am văzut ‎că are un nodul limfatic la gât,
‎am înțeles că e ceva grav.
‎Se vedea că nu are o viață bună.
‎Suferea mult.
‎Știam că e posibilă clonarea.
‎Apoi mi-am zis: ‎„Da, vreau să-l clonez pe Csillo.”
‎Ar fi minunat să vezi așa ceva.
‎Am început să cercetez,
‎pe cine să contactez, cine o făcea.
‎Sunt unele companii ‎care pot face câțiva pași,
‎dar nu pot procesa mai departe.
‎Iar americanii erau destul de relaxați.
‎Spuneau: „Noi facem clonare. Avem o rată bună de succes.”
‎Dar când am făcut cercetări despre dr. Hwang,
‎am aflat că a avut o experiență uriașă
‎și că a fost un pionier în domeniu.
‎Vițeaua clonată e cunoscută
‎drept „super vițeaua”.
‎Mugetul vițelei clonate a fost puternic încă de la naștere.
‎După opt ani de cercetări, echipa prof. Hwang a clonat o vițea
‎folosind tehnici de transfer nuclear de celule
‎în laboratorul de la Universitatea Națională din Seul.
‎Când va fi gata de aplicare în fermele ‎de animale domestice din Coreea,
‎se vor face economii uriașe la import ‎de 700 de miliarde de woni,
‎creându-se o valoare adăugată ‎de circa 1,5 de miliarde de woni pe an.
‎Pe atunci, publicul nu știa cine e.
‎Era doar profesor ‎la Universitatea Națională din Seul.
‎Vitele erau scumpe, așa că a făcut senzație
‎când Hwang Woo-suk a reușit să cloneze o vacă.
‎Așa că au aranjat o întâlnire
‎între președinte și Hwang Woo-suk.
‎Ca profesor la UNS, putea face asta.
‎Dar, în realitate,
‎asta nu era posibil pentru un om obișnuit
‎sau un om de știință obișnuit.
‎Avea sute de vaci ‎pe care le clona și alte animale.
‎Voia să cloneze un tigru coreean.
‎Iar tigrul coreean ‎are un simbolism puternic.
‎A descris-o ca pe un mod de a uni Coreea de Nord și Coreea de Sud,
‎pentru că e moștenirea lor comună.
‎Era o specie pe cale de dispariție, iar el voia să o poată clona.
‎S-a decis că ar fi ‎un eveniment științific minunat
‎dacă tehnologia sud-coreeană ar putea clona tigrul coreean,
‎un dar din partea Nordului.
‎Hwang a profitat de ocazie.
‎Procesul de clonare al tigrului coreean
‎- …sună complicat, tehnic vorbind. ‎- Da.
‎Poate fi clonat cu succes un tigru?
‎Da, sper să obțin ‎un tigru clonat până în anul 2000.
‎Înțeleg.
‎Doar cu această afirmație,
‎ar putea strânge fonduri de cercetare ‎și ar atrage atenția publicului.
‎Pe atunci,
‎nu exista „tigru coreean” ‎în Coreea de Sud.
‎Nu reușiserăm să-i înmulțim, ca să zic așa.
‎Dar Grădina Zoologică din Phenian a trimis ‎doi tigri coreeni în Sud,
‎un mascul și o femelă,
‎printr-un program de schimb de animale,
‎iar aceștia au rămas în viață.
‎La început,
‎cel mai ușor de obținut ‎erau ovulele de porc.
‎E ușor să folosești ovule de porc pentru surogate.
‎Așa că am încercat să injectăm
‎celule de tigru coreean în ovule de porc.
‎Apoi am folosit
‎ovule de vacă.
‎După ce ni s-a confirmat că e posibil
‎să folosim porc și vacă,
‎am trecut la pisici domestice.
‎Pe atunci,
‎am folosit atât tigrul, cât și leul ca mame surogat.
‎Unul dintre lei a făcut hernie.
‎Altfel spus, rana nu s-a vindecat ‎după implantare.
‎Intestinele au ieșit și animalul a murit.
‎Atunci am oprit experimentul.
‎Asta înseamnă știința.
‎Unii ar putea crede că e o nesăbuință,
‎dar, în știință, nu poți ignora o cale ‎doar pentru că e nesăbuită.
‎Prin acest proces,
‎obținem date științifice,
‎deci nimic nu este irosit.
‎Cercetătorii din Coreea de Sud au clonat
‎cu succes un câine.
‎E un ogar afgan. Are 101 zile.
‎Succesul echipei doctorului Hwang în clonarea câinilor
‎e considerat un apogeu în clonarea animalelor.
‎Snuppy e primul câine clonat din lume.
‎Numele său a fost creat combinând
‎inițialele Universității Naționale din Seul și cuvântul „cățel”.
‎Cercetătorii spun că acest cățeluș e sănătos și normal.
‎Cercetătorii americani ‎încercaseră mult timp
‎să cloneze o cățelușă pe nume Missy,
‎dar nu au reușit.
‎Am reprodus câinii mult
‎și genomul lor devenise foarte fragil ‎în anumite aspecte.
‎De aceea erau greu de clonat.
‎Era un om de știință foarte priceput.
‎Deci nu a fost o surpriză că a făcut-o ‎pentru comunitatea științifică.
‎Oamenii au fost surprinși pentru că nu știau cine va fi primul.
‎Era o cursă.
‎Cred că mesajul
‎pe care acest caz reușit l-a transmis ‎altora din domeniul clonării
‎a fost unul uriaș.
‎Faptul că am reușit să clonăm câini însemna că,
‎dacă aveam condițiile necesare și șansa,
‎ar fi fost posibil să clonăm ‎orice alt animal.
‎Doctorul Hwang avea multe fonduri.
‎Avea multe mașinării sofisticate
‎și micromanipulatoare folosite ‎pentru a manipula ovulele.
‎Avea tehnicieni despre care susținea ‎că aveau antrenament special cu mâinile.
‎„Mâini antrenate cu bețișoare.”
‎În echipa profesorului Hwang, în medie,
‎lucrează 30 de cercetători de la 07:00 la 23:00.
‎„Tehnica bețișoarelor” implică perforarea unui ovul delicat
‎și extragerea nucleului într-o fracțiune de secundă.
‎Bioinginerii din toată lumea sunt uimiți de această tehnică.
‎Oamenii din alte țări au mâini mai lente.
‎Dacă noi facem 100 într-o oră,
‎ei ar face mult mai puține.
‎Într-o zi,
‎am auzit de la guvernul UAE
‎că a existat o cămilă simbolică ‎pe nume Mabrukan,
‎care murise brusc
‎în urmă cu zece ani.
‎M-au întrebat
‎dacă e posibil să-l clonez
‎și le-am spus:
‎„Posibilitatea e mai mică de unu la sută.”
‎Într-o zi, ni s-a spus ‎să venim în sala de conferințe.
‎A intrat profesorul Hwang cu echipa sa.
‎Și, sincer să fiu,
‎chiar am crezut că-l vom clona? Nu.
‎M-am gândit ‎că am putea obține spermă individuală,
‎să o injectăm și să obținem un urmaș.
‎Până la urmă,
‎la 11 ani după moartea lui,
‎s-au născut 11 Mabrukani clonați.
‎Acum locuiesc în Emiratele Arabe Unite ‎și sunt îngrijiți cu drag.
‎Când creierul și bătăile inimii se opresc,
‎e considerat
‎punctul de început al morții,
‎dar noi credem altceva.
‎Credem că un organism nu moare
‎înainte ca celulele din corp
‎să-și piardă potențialul de a fi cultivate
‎ca linie celulară.
‎Procedura face parte din profesia noastră.
‎O singură celulă e considerată viață.
‎Prima dată,
‎stăteam acolo, cu un animal în brațe.
‎Și m-am gândit: ‎„Chestia asta a fost moartă zece ani.”
‎Am avut grijă de ea și acum a revenit.”
‎Trebuie să spun că nu pot explica sentimentul.
‎Te simți ca un Dumnezeu?
‎Da, din păcate.
‎În acel moment, te-ai gândit:
‎„Doamne, ce am făcut? Nu e incredibil?”
‎Apoi te gândești: „Doamne, ce am făcut?”
‎BUDAPESTA ‎UNGARIA
‎În ultima zi, ‎Csillo a stat în camera asta.
‎S-a întors de la veterinar.
‎Dormea aici, în brațele mele, și știa că va muri.
‎De aceea tremura un pic. ‎Voia să fie cu noi.
‎Și punctul ăsta în care…
‎De fapt, a murit aici.
‎Aici a murit.
‎Da.
‎Aici, încă mai spera.
‎Se vedea dorința de a trăi în ochii săi.
‎Dar, în ultima zi, n-a mai putut să trăiască.
‎Am fost șocați. Csillo murise după 12 ani.
‎Pentru că trebuie să știți, șocul este…
‎De asta a fost așa puternic.
‎De fapt, nu a îmbătrânit.
‎Era mereu jucăuș, tânăr, ‎mereu plin de putere.
‎Era într-o formă foarte bună. Era în formă maximă.
‎Deși buldogii francezi trăiesc doar 12 ani,
‎dacă n-ar fi avut leucemie, ar fi trăit 20 de ani.
‎Din cauza asta, ‎a fost șocant că i s-a întâmplat lui.
‎De la o zi la alta, ‎totul s-a terminat rău.
‎Am încercat să pun tristețea pierderii lui
‎în fericirea de a-l recrea.
‎Într-un fel, ‎acea durere este locul unde clonarea…
‎începe cu adevărat.
‎Am început să cumpăr o trusă de clonare.
‎Cum să iau mostrele, cum să le depozitez…
‎Și am luat mostre de la ureche.
‎De la ureche, fibroblastele sunt mai ușor de crescut.
‎Le-am trimis în Anglia. E un depozit pentru celule de animale.
‎Din Anglia s-au dus în Coreea.
‎Pentru că era în perioada de tranziție când el s-a mutat din Coreea în Abu Dhabi.
‎„Deși nu putem garanta succesul,
‎trimiteți repede țesuturile!”
‎Doctorul Hwang a fost drăguț.
‎Când a avut celule viabile,
‎a făcut poze și mi-a trimis și mie.
‎A pus două echipe să lucreze la asta.
‎Dar când clonează câini, e destul de dificil,
‎așa că fac mai mulți câini.
‎Și l-am clonat pe Csillo ‎pentru că îl voiam înapoi pe Csillo.
‎Nu un câine de mare, ‎nu un câine care joacă fotbal.
‎Îl voiam pe Csillo înapoi.
‎Problema în procesul de clonare e că pot apărea multe eșecuri.
‎Se fac mai multe teste,
‎așa că poți obține cinci, patru sau trei câini.
‎Aveam doi Csillo clonați atunci.
‎Prima clonă a lui Csillo s-a născut ‎în noiembrie și m-am gândit:
‎„Uite, am un câine clonat!
‎E fantastic!”
‎Apoi m-a sunat asistentul ‎doctorului Hwang.
‎„Mai avem un Csillo.”
‎Primul dintre cei doi frați a murit la scurt timp
‎din cauza malformației.
‎A murit de foame. ‎N-am avut ce face. Era prea mic.
‎Dar acum pot să-ți spun
‎că al doilea Csillo are un an și jumătate
‎și e un câine fericit.
‎De asta știu că am făcut totul bine.
‎Clonarea nu înseamnă
‎să copiezi ceva 100%.
‎E o copie genetică și ADN a originalului,
‎nu o copie a fenotipului.
‎Pot exista mici diferențe.
‎Asta le spunem oamenilor.
‎Nu știam ce să facem cu trupul lui Csillo.
‎Nu știam dacă să-l îngropăm sau…
‎Ce facem cu el?
‎Unii îi împăiază sau fac ceva.
‎L-am pus în frigider.
‎NU DESCHIDEȚI
‎Ideea era să găsim un loc unde să stea Csillo.
‎N-am vrut să-l punem într-un cimitir din Ungaria.
‎Am vrut să fim lângă el.
‎Și am vrut să găsim un loc unde să fie fericit
‎și unde să avem mereu o legătură cu el.
‎Asta am găsit acum.
‎Un loc într-o grădină unde putem merge
‎și unde îl putem comemora. Va fi locul lui.
‎Cred că am clonat,
‎estimativ vorbind,
‎peste 1600 de câini.
‎Am clonat și vaci, porci, lupi,
‎coioți, pisici și cai.
‎Când a fost clonată oaia Dolly,
‎nu existau reguli sau legi împotrivă.
‎Nici în ziua de azi nu sunt, ‎în ceea ce privește animalele.
‎Dar majoritatea americanilor au spus ‎că e greșit să clonezi animale.
‎A fost nevoie de încă opt, zece luni sau un an
‎pentru ca oamenii de știință ‎și presa să zică:
‎„Nu înțelegeți ce înseamnă clonarea.”
‎„Iată ce înseamnă!” ‎Încet, cifrele scădeau,
‎până când americanii au spus:
‎„E în regulă să clonezi oi.”
‎Odată ce ajungi la clonarea primatelor ‎și apoi a oamenilor,
‎e cu totul altă discuție.
‎Acum, o evoluție majoră în clonarea umană.
‎Urmează corespondenta ‎despre sănătate Susan Dentzer.
‎Alți cercetători au clonat în trecut un număr mic de embrioni umani,
‎care trăiesc pentru scurt timp.
‎În schimb,
‎sud-coreenii, care și-au anunțat rezultatele muncii azi în revista ‎Science,
‎au avut un succes mai mare
‎decât în eforturile anterioare de clonare umană.
‎A fost zguduitor, în sensul
‎că era primul pas spre lumea medicinei regenerative,
‎când aveam să începem să folosim celulele
‎în multiple întrebuințări terapeutice.
‎Cercetătorii au început cu un grup de 16 femei.
‎Li s-au administrat tratamente hormonale
‎pentru a produce un număr mare de ovule reproductive.
‎Apoi, cercetătorii au folosit tehnici inovatoare
‎pentru a separa nucleul din fiecare celulă.
‎Cercetătorii au luat celule din corpul
‎acelor femei care donaseră ovulele.
‎Celulele din corp au două seturi de cromozomi,
‎amprenta genetică necesară pentru a crea o ființă umană.
‎Cercetătorii au scos apoi nucleul din celulele din corp
‎și l-au plasat în ovule.
‎Rezultatul a fost 66 de ovule clonate,
‎practic, embrioni umani,
‎cu structura genetică exactă a femeilor originale.
‎A stârnit un interes imens
‎din punctul de vedere al medicinei regenerative.
‎Dacă poți lua o celulă și să o transformi ‎în oricare din celulele corpului
‎am putem crea ficat nou?
‎Puteam crește organe noi?
‎Am putea regenera ‎celule nervoase afectate?
‎Exista un mare interes terapeutic.
‎Niște cercetători faimoși comparau asta
‎cu niște piese de mașină ‎pe care le vom înlocui.
‎Celulele embrionice sunt cele de bază,
‎care se dezvoltă în aproape toate celulele ‎și țesuturile corpului.
‎Cercetătorii sud-coreeni au extras ‎celule primordiale din embrioni,
‎distrugând astfel embrionii.
‎Apoi au crescut colonii întregi ‎de celule stem identice genetic.
‎Trebuie să recunoașteți ‎că principala contribuție americană
‎la munca din Seul a fost Coca-Cola.
‎Woo-suk trăiește cu cofeină și zahăr.
‎Acesta a fost visul biologic.
‎Doctorul Hwang a devenit ‎un om de știință faimos în toată lumea.
‎Era aclamat ca o vedetă a științei
‎în Coreea de Sud.
‎Va veni o vreme ‎când voi putea împărtăși detaliile.
‎E vorba de reputație.
‎De bani.
‎E locul tău în panteonul științei pentru totdeauna,
‎așa că, peste o sută de ani, manualele vor menționa numele tău.
‎E uimitor
‎cât de strălucite au fost ‎progresele științifice
‎și cât de importante sunt ‎implicațiile medicale.
‎Reușita lui aici e fantastică,
‎dar ce-i uimește cel mai mult pe oameni ‎nu e abilitatea lui științifică,
‎ci abilitatea lui de a obține ovulele.
‎Resursa crucială era crearea de ovule ‎în care să crească celulele clonelor.
‎Trebuie ovule pentru chestiile astea.
‎Și nu e ușor să obții ovule umane.
‎În timpul ciclului menstrual lunar, unul dintre ovare produce un ovul.
‎După ovulație, ovulul intră în trompa uterină.
‎E foarte probabil ca o femeie să rămână însărcinată dacă face sex chiar înainte,
‎în timpul sau imediat după ovulație.
‎Doctorul Hwang susține că a folosit 242 de ovule.
‎Asta înseamnă că a trebuit ‎să le ceară femeilor
‎să ia un medicament ‎pentru hiperstimularea ovarelor,
‎apoi să folosească un ac
‎ pentru a aspira ovulele din ovare, unul câte unul, pentru cercetare.
‎Cred că un lucru care este adesea ascuns de limbajul științific este
‎povara fizică a femeilor implicate
‎în efortul biologic de a produce ovule
‎și realitatea biomedicală a femeilor care trec
‎prin cicluri de hiperstimulare ovariană și recoltare.
‎Erau reguli diferite în diverse țări
‎pentru accesul la ovule.
‎Dar, în fiecare caz, ‎se poate face într-un singur fel:
‎prin obținerea consimțământului ‎unei femei.
‎El a pretins că avea 16 femei care au donat 242 de ovule.
‎A susținut că toate erau voluntare,
‎care au făcut asta benevol,
‎deoarece credeau în cercetările lui.
‎Ne gândeam: „E uimitor că a făcut asta.”
‎Când eram în biroul lui, îl întrebam:
‎„De unde aveți ovulele? ‎De unde au apărut?”
‎Aș vrea să-mi exprim
‎recunoștința față ‎de numeroasele femei demne
‎care au fost dispuse ‎să-și ofere ovulele pentru studiu.
‎Lucram pentru ‎Nature,
‎o revistă științifică internațională, ‎foarte cunoscută,
‎și eram corespondent pe Asia-Pacific.
‎Încercam să aflu mai multe despre
‎știința biomedicală și despre cercetarea ‎celulelor stem din Coreea
‎și chiar nu credeam că voi descoperi ceva.
‎Nu mi s-a părut că a făcut ceva greșit ce putea fi demonstrat.
‎Aveam o senzație ciudată cu privire la el.
‎Mi-a dat răspunsuri incomplete
‎și părea stânjenit când l-am întrebat.
‎Așa că am decis să-i sun pe toți cei de la ziar.
‎Au fost 15 coautori, iar primul autor
‎e de obicei, persoana care face toată treaba.
‎Ultimul autor a fost profesorul-șef, care a conceput experimentul,
‎și am început să-i sun pe toți, ‎sperând să găsesc
‎pe cineva care să spună:
‎„Da, eu m-am ocupat de proces. Așa am procedat.”
‎Mai mulți au zis: „Vorbește cu dr. Hwang!
‎Nu vreau să vorbesc.”
‎În cele din urmă, am vorbit cu o femeie
‎și mi-a zis:
‎„Nu-ți pot povesti ‎despre donarea ovulelor în general.
‎Pot să-ți spun despre procedura mea.”
‎Mi-a luat o secundă.
‎„Deci ți-ai donat ovulele pentru experiment?”
‎A zis: „Da, am donat ovule.”
‎Apoi mi-am dat seama ‎că era ceva important.
‎Am întrebat-o despre toate procedurile
‎pe care le-a făcut, unde a făcut-o și de ce.
‎A spus că avea deja copii,
‎că nu-și făcea griji dacă asta o făcea incapabilă să aibă copii.
‎A spus: „Sunt mulți oameni cu leziuni ale măduvei spinării în Coreea.
‎Vreau să-i ajut cu tot ce pot.”
‎A zis că doctorul Hwang ‎va fi salvatorul oamenilor
‎și că a vrut să participe.
‎Pe atunci,
‎aveam multe cercetătoare femei ‎în laborator.
‎Toate acele cercetătoare
‎au fost chemate la Hwang.
‎Le-a arătat actele, le-a explicat personal ce conțin,
‎apoi le-a cerut să semneze.
‎Majoritatea cercetătoarelor din laborator ‎au semnat actele,
‎iar Hwang le-a adunat.
‎Cred că e destul de probabil că, ‎dacă erai o cercetătoare începătoare
‎care lucra într-un laborator atunci și credeai că donarea ovulelor
‎ e o cale prin care puteai înfăptui această descoperire,
‎ai fi făcut-o, de bunăvoie.
‎Poate nici nu trebuie să fii întrebată.
‎Dar chiar au făcut-o voluntar? Au avut de ales?
‎Cred că, în această privință,
‎respectabilul om de știință cu vechime ‎a venit în laborator și a spus:
‎„Ne trebuie niște ovule. De unde le putem lua?”
‎E o formă de constrângere?
‎Articolul pe care l-am scris descria
‎problemele etice ale cercetării
‎pe care dr. Hwang nu voia să le recunoască.
‎Iar titlul articolului era:
‎„Experți în clonare coreeni urmăriți de probleme etice.”
‎I-am zis lui dr. Hwang.
‎Iar el a spus: „Dacă faci asta, ‎vei avea probleme foarte mari.”
‎Finanțarea echipei profesorului Hwang,
‎oferită de guvern și organizații private,
‎este de peste 100 de miliarde de woni.
‎Asta chiar vă dovedește puterea.
‎Puterea? Ce putere?
‎Înseamnă că responsabilitatea noastră ‎a devenit cu atât mai mare.
‎Am crezut că articolul va conduce ‎la o investigație suplimentară
‎și că se va afla ‎că ceea ce am scris e adevărat
‎și că se va reflecta mai mult ‎asupra acestui fapt
‎și că dr. Hwang va avea probleme, dar…
‎Am fost surprins că au fost doar reacții negative la articolul meu,
‎la integritatea articolului.
‎În comunitatea științifică s-au spus foarte puține.
‎Și e vorba de vedeta
‎cercetării celulelor stem embrionare, ‎a clonării.
‎El e în centrul tuturor activităților.
‎Dacă el are probleme etice grave ‎în cercetarea lui,
‎ar trebui să vorbim despre ele.
‎Dar nimeni nu voia să discute asta.
‎A doua lucrare a doctorului Hwang despre clonarea umană
‎a apărut în mai 2005, ‎deci la un an și ceva după prima.
‎Acest raport aduce știința ‎cu un pas uriaș înainte spre ziua
‎în care unele dintre cele mai devastatoare ‎boli și afecțiuni ale omenirii
‎pot fi tratate eficient prin utilizarea ‎de celule stem terapeutice.
‎Lucrarea din 2005 a fost un pas ‎către capacitatea
‎de a folosi celulele proprii ale unui pacient
‎ pentru a crea terapii pentru acel pacient.
‎Munca pe care o faceți în Coreea ‎nu se mai face nicăieri în lume.
‎Clonarea terapeutică oferă speranța de a înțelege tratamentul și remediul
‎pentru milioane de oameni din toată lumea.
‎Oamenii de știință spun că e cea mai mare descoperire a vieții noastre.
‎Doctorul Hwang pretinde că a luat un ovul fertilizat
‎care a reușit să se dividă ‎într-un anumit număr de celule.
‎Fiecare dintre acele celule ‎sunt celule stem pluripotente,
‎adică fiecare dintre ele
‎ se poate transforma în celulă renală, pulmonară sau de piele.
‎Scopul era să luăm ‎acest ovul clonat, fertilizat
‎și să-l clonăm în mai multe exemplare,
‎astfel încât să obținem celule stem
‎identice cu originalul,
‎care, într-un uter, se vor dezvolta într-o ființă umană.
‎Și, practic, asta a făcut.
‎A creat celule stem care au fost ‎clonate din ființa umană originală.
‎Pe atunci, știința celulelor stem ‎avea să revoluționeze medicina.
‎Avea să fie transformatoare.
‎Într-un fel, pentru orice țară,
‎obținerea unui asemenea nivel de progres științific
‎ar fi fost un țel la care să aspire.
‎SEUL UREAZĂ BUN-VENIT CUPEI MONDIALE ‎FIFA 2002 COREEA - JAPONIA
‎Pe atunci, Coreea trecea de la o țară în curs de dezvoltare
‎la una dezvoltată.
‎Firește, asemenea dorințe erau foarte puternice.
‎„Nu ne mai luăm după alții.
‎În schimb, ‎noi ar trebui să creăm ceva nou.
‎Suntem printre cei mai buni în lume.
‎Era și timpul să avem cea mai bună tehnologie,
‎cea mai bună știință și tot așa.”
‎Era o mare dorință pentru aceste lucruri atunci.
‎Centrul mondial de celule stem, care va transforma Coreea într-o Mecca
‎a cercetării vieții la nivel mondial, s-a deschis astăzi.
‎Acum avem speranța ‎că suferințele oamenilor
‎ar putea fi alinate într-o zi ‎de descoperirile
‎făcute cu celule stem embrionare ‎specifice pacienților.
‎În trecut, nu am fost de mare ajutor.
‎PREȘEDINTE ROH MOO-HYUN
‎Dar acum ajut și eu puțin.
‎De acum înainte, ‎voi avea grijă să ofer sprijin.
‎Practic, lumea era împărțită ‎în două tabere.
‎Un grup a susținut ‎cercetarea celulelor stem embrionare,
‎iar altul a spus că embrionii sunt oameni
‎și că n-ar trebui să fie făcuți bucăți ‎pentru a le folosi celulele
‎în cercetarea celulelor stem.
‎În seara asta vă cer să adoptați o lege
‎care să interzică abuzurile grave ‎din cercetarea medicală.
‎Clonarea umană în toate formele ei,
‎crearea sau implantarea embrionilor ‎pentru experimente,
‎crearea de hibrizi om-animal,
‎cumpărarea, vânzarea ‎sau brevetarea embrionilor umani.
‎Până luna viitoare,
‎centrul va înregistra pacienți cu boli incurabile.
‎Visez să mă ridic ‎și să arunc scaunul cu rotile,
‎poate să-mi iau ‎un cadru ortopedic sau o proteză…
‎La acea vreme, conceptul de celule stem ‎era încă la începuturi
‎și nu era prea cunoscut publicului.
‎La acea vreme,
‎a fost prezentat drept ceva care poate face orice,
‎care poate vindeca toate bolile.
‎Așa a fost prezentat.
‎Aproape toți pacienții, ‎aproape toți oamenii cu dizabilități,
‎au început să aibă mari speranțe ‎și au ajuns să depindă de ele.
‎Aleluia, dragii mei discipoli ‎ai lui Hristos!
‎V-a fost bine săptămâna asta?
‎„Cine sunt eu?
‎De unde am venit?”
‎Toți oamenii caută răspunsuri ‎la aceste întrebări.
‎În secolele XIX și XX,
‎oamenii au găsit răspunsuri în știință.
‎Prin urmare,
‎oamenii l-au înlocuit ‎pe Dumnezeu cu știința.
‎Chiar e adevărat?
‎Fiul meu
‎a avut un accident de mașină în 2002.
‎S-a trezit după 24 de zile.
‎PASTORUL KIM JEA-UN
‎A fost în comă.
‎După aceea,
‎partea inferioară a corpului ‎i-a fost paralizată de la piept în jos.
‎Atunci, dr. Hwang a cerut ajutorul spitalului Gil.
‎Căuta un pacient
‎care să participe ‎în cercetarea celulelor stem.
‎Doctorul care avea grijă ‎de Hyeon, fiul meu,
‎ne-a întrebat dacă ne-ar interesa
‎să participăm.
‎Apoi, la invitația lui, am vizitat
‎laboratorul doctorului Hwang.
‎Mi-am dat seama cât de incredibil era
‎și am început să sper.
‎Kang Won-rae era membrul unei trupe de dans în doi.
‎Era cunoscut pentru talentul lui de dansator,
‎iar în trecut,
‎și-a construit cariera ca dansator în ‎acompaniament pentru o cântăreață celebră.
‎Până și numele grupului era Clon.
‎Îl voi ajuta pe dl Kang Won-rae ‎să se ridice,
‎ca să ne arate din nou
‎uimitoarele abilități de dans ‎pe care le-a arătat în trecut.
‎Au pus la cale tot spectacolul.
‎I-a spus unui om în scaun cu rotile ‎că-l va face să meargă din nou.
‎Asta a spus Iisus Hristos.
‎I-a spus fiului unui pastor ‎că-l va face să meargă.
‎Cine se crede, Iisus Hristos? ‎Ce se întâmplă?
‎Trebuie să-l știți pe Christopher Reeve,
‎actorul american ‎care l-a jucat pe Superman.
‎A spus că e la curent ‎cu munca pe care o face Hwang.
‎Clonarea terapeutică, cunoscută ‎și ca transfer nuclear somatic,
‎oferă speranțe reale.
‎Au lansat un timbru comemorativ.
‎Imaginea de pe timbru arată o persoană care se ridică
‎ și începe să meargă.
‎Uau!
‎E o nebunie.
‎Cum poate un om de știință să spună: ‎„Te voi face să mergi”?
‎Oamenii de știință nu pot spune asta.
‎Pe atunci, cel mai faimos ‎om din țară era Park Ji-sung.
‎În zilele noastre, cine ar fi acela?
‎Cultural vorbind, BTS.
‎Sau Son Heung-min.
‎Faima tuturor acestor oameni combinată era ‎puterea pe care o avea profesorul Hwang.
‎ Hwang Woo-suk de la UNS
‎a câștigat premiul Savantul Anului.
‎Ministrul Științei și Tehnologiei l-a ales în unanimitate pe Hwang drept câștigător
‎la hotelul Palace din Seul în această dimineață.
‎În fiecare din următorii cinci ani,
‎Hwang va primi trei miliarde de woni pentru cercetare.
‎Hwang se bucura de atenție în plan științific, medical și public,
‎dar, în același timp, aceste celule proveneau din embrioni umani.
‎Acest lucru e controversat pentru unii,
‎deoarece consideră embrionii umani sacri ‎sau că merită protejați.
‎Ei reprezintă începutul vieții umane.
‎Au existat multe dezbateri ‎pe tema asta atunci.
‎PD NOTE
‎Unii oameni au contactat ‎PD Note‎ cu inima grea.
‎Și-au împărtășit poveștile, ‎cerând să rămână anonimi.
‎Am vorbit despre Hwang ‎la ‎PD Note‎ prin 2005.
‎E o emisiune de investigație ‎cunoscută în Coreea
‎și numărul unu în categoria sa.
‎La asta m-am gândit când am primit pontul.
‎Fiind vorba de dr. Hwang, un profesor universitar,
‎m-am gândit că ar putea fi vorba
‎despre hărțuire sexuală.
‎Informatorul ne-a spus:
‎„Mă simt de parcă aș călări un tigru de pe care nu mă pot da jos.”
‎Până la urmă, ‎s-a hotărât să ne dea informații.
‎„Am fost în echipa de cercetare ‎a doctorului Hwang
‎și am o informație importantă pentru tine.
‎Aș vrea să ne întâlnim față în față, ‎să vorbim despre asta.”
‎Ca producător, ca om care face documentare,
‎cred că e treaba jurnalistului
‎să dezvăluie adevărul, indiferent cât de neplăcut e.
‎Așa că m-am gândit să mă duc ‎și să-l ascult pe informator
‎și să aflu ‎care era problema asta personală
‎și dacă era destul de serioasă…
‎Dar persoana care a apărut
‎era Han Hak-soo, de care nu mai auzisem.
‎Eram foarte prudent,
‎încercând să-mi dau seama ‎dacă pot avea încredere în el.
‎Când am ajuns acolo, domnul Ryu Young-joon
‎m-a dus într-o cameră retrasă și, înainte să-mi spună ceva,
‎asta a fost prima întrebare ‎pe care mi-a pus-o.
‎„Dle producător Han, ce e mai important, adevărul sau interesul național?”
‎Producătorul Han Hak-soo a răspuns,
‎fără să ezite nicio secundă:
‎„Adevărul în sine este interes național.”
‎Atunci am știut ‎că pot avea încredere în el.
‎Au fost tranzacții ilegale ‎legate de ovule,
‎cu toate ovulele vândute ilegal…
‎Când schițam proiectul experimental pentru articolul nostru,
‎nici eu, nici dr. Hwang nu aveam habar cum să facem rost de ovule.
‎Am contactat laboratoarele
‎care folosesc cele mai multe ovule ‎pentru experimente
‎și le-am vizitat personal ‎pentru a evalua situația.
‎I-am întrebat dacă ne pot da ovule ‎pentru experimentul nostru,
‎dar au refuzat.
‎Au spus că nu mai au deloc
‎și că nu ne pot ajuta pentru că ceea ‎ce încercăm să facem e lipsit de etică.
‎Asta ne-au spus.
‎Doctorul Hwang s-a simțit foarte jignit.
‎De atunci, a început să se întâlnească ‎personal cu ei
‎și i-a ales pe cei care voiau să ajute.
‎A ajuns la concluzia că trebuie să lucrăm cu MizMedi,
‎o maternitate specializată în tratamente pentru infertilitate.
‎Profesorul Hwang Woo-suk a subliniat
‎că folosește doar ovule donate ‎de femei nobile
‎de câte ori a apărut problema etică ‎a ovulelor folosite în studiu.
‎Mi-am exprimat deja ‎recunoștința față de acele femei
‎în presa străină.
‎Nu le cunosc personal,
‎dar s-au oferit voluntar să-și doneze ‎prețioasele lor ovule
‎acestui experiment.
‎Totuși, ancheta noastră a dezvăluit ‎că afirmația dlui Hwang nu era adevărată.
‎În ultimele luni,
‎am obținut dovezi că peste 600 de ovule
‎au fost furnizate ‎prin schimburi comerciale.
‎Femeia care și-a vândut ovulele printr-un intermediar găsit pe internet
‎părea să nu știe
‎că ovulele ei au fost folosite în cercetările profesorului Hwang.
‎O femeie, care a furnizat ovule de două ori în cercetarea profesorului Hwang,
‎a recunoscut că și le-a vândut prin intermediari.
‎PROGRAMĂRI RECENTE LA MATERNITATE
‎Le-au recrutat pe aceste tinere
‎să le furnizeze ovulele lor ‎pentru 3 milioane de woni
‎sau 2,5 milioane de woni.
‎Există probleme etice când vine vorba ‎de ovulele folosite în experiment?
‎Ei bine…
‎Poate ați cumpărat ovulele?
‎Nu avem astfel de cazuri.
‎Mulțumesc, dle Hwang!
‎- O zi bună! ‎- Mulțumesc!
‎Numărul de ovule obținute ilegal ‎prin recrutarea acestor femei
‎depășește orice imaginație.
‎Primul meu raport despre problemele etice
‎cu ovulele folosite de dr. Hwang
‎a dat țara peste cap.
‎Salvați-l pe profesorul Hwang Woo-suk…
‎După difuzarea emisiunii,
‎susținătorii lui Hwang au înconjurat zi și noapte clădirea MBC.
‎Noaptea, au stat de veghe cu lumânări.
‎„Vă rugăm să interziceți difuzarea emisiunii‎ PD Note.”
‎„Vă rugăm să împiedicați‎ PD Note ‎ să relateze despre dr. Hwang Woo-suk.”
‎La miting au venit oameni cu dizabilități și chiar vedete,
‎precum și oameni obișnuiți ‎care-l susțineau pe Hwang Woo-suk.
‎SUSȚINĂTORII LUI HWANG WOO-SUK ‎11 IANUARIE, GWANGHWAMUN, SEUL
‎Pe atunci, mergeam în Seul săptămânal.
‎Fiica mea avea doar șase ani.
‎Mergeam acolo și ziua se simțea bine.
‎Dar noaptea i se făcea somn și scâncea.
‎Și trebuia să revenim la mașină.
‎O căram în spate.
‎Apoi poliția mă escorta până la mașină.
‎M-au întrebat de unde sunt,
‎așa că le-am spus că sunt din Cheongju.
‎Apoi spuneau pe ascuns: ‎„Faci o treabă minunată.”
‎Ofițerii au spus asta.
‎Cetățenii veghează!
‎Lăsați-l să-și continue cercetările!
‎Dragi coreeni,
‎cercetările pe care le desfășurăm acum
‎sunt premiere mondiale, în fiecare etapă.
‎Pentru a vă răsplăti sprijinul ‎de până acum
‎și pentru speranțele pacienților ‎cu boli incurabile,
‎voi continua pe acest drum ‎doar ca om de știință și nimic altceva.
‎Doctorul Hwang a înțeles profund ‎sentimentul național de atunci
‎și patriotismul lor.
‎De aceea, la două zile după difuzarea ‎emisiunii despre ovule,
‎a invitat o mulțime de jurnaliști
‎și a ținut o conferință de presă în direct.
‎Sincer vorbind, dacă aș fi fost femeie,
‎cred că mi-aș fi extras propriile ovule
‎pentru a efectua experimentele.
‎Acest caz ne arată cum societatea coreeană ‎pune rezultatele pe primul loc,
‎împingând restul lucrurilor la periferie
‎și cum oamenii pot fi acaparați ‎de credința dogmatică și fascistă
‎că adevărul poate fi ‎trecut cu vederea pentru binele țării.
‎„De ce subminezi ‎un om de știință promițător?
‎Ar trebui să-ți ții gura pentru țară.
‎Se dezvoltă tehnologii ‎pentru progresul țării.
‎În loc să ajuți țara, tu te plângi mereu.”
‎Mândria noastră, eroul nostru
‎Biotehnologia noastră a uimit lumea
‎Doctore Hwang, fii puternic
‎Doctore Hwang, te iubim
‎HWANG, VIITORUL ȘI SPERANȚA COREEI
‎Am fost complet șocat de femeile ‎care se oferiseră să-și doneze ovulele.
‎A fost prima dată când am simțit ‎că societatea noastră o luase razna.
‎De obicei, se întâmplă așa.
‎Trebuie multe ovule pentru experimente,
‎iar ovulele sunt extrase ‎de la tinere femei.
‎Am auzit că extragerea ‎ovulelor e un proces chinuitor.
‎Atunci mi-am dat seama ‎că eram ca Germania anilor '30.
‎Numărul de donatoare voluntare de ovule ‎pentru cercetarea doctorului Hwang
‎a ajuns la 1.000.
‎Au zis că, dacă sunt atâtea probleme ‎cu ovulele,
‎se oferă ele
‎să le doneze voluntar.
‎Susținătorii lui organizează evenimente naționale de donare a ovulelor.
‎Femei din toate păturile sociale și familii cu oameni
‎cu boli incurabile și dizabilități s-au adunat
‎pentru a crea o fundație pentru donarea de ovule
‎necesare cercetării.
‎Dacă femeile înțeleg scopul și utilizarea
‎ovulelor donate în cercetare și tratament,
‎vor participa din proprie inițiativă.
‎Suntem cu toții ființe umane.
‎Ne simțim obligați să-i ajutăm ‎pe cei mai puțin norocoși
‎și credem că asta e cea mai bună cale.
‎Nu a fost ușor.
‎N-a fost, dar eu…
‎Adică, a fost cercetare
‎care n-ar fi fost posibilă fără ovule.
‎Mi-am oferit cu dragă inimă…
‎Am văzut-o ca pe o sămânță a vieții.
‎Am vrut să donez.
‎Nu am făcut-o pentru Hwang Woo-suk,
‎ci pentru omenire și pentru un scop măreț.
‎- Asta aveam de gând atunci. ‎- Domnule doctor!
‎Vino la Daegu!
‎- Ai grijă de tine, doctore Hwang! ‎- Ai grijă de tine!
‎Te rog, fii puternic! Te vom susține!
‎Reporterii și susținătorii lui Hwang erau deja în fața casei mele.
‎Ar fi fost un dezastru ‎dacă mă duceam acolo.
‎M-ar fi omorât în bătaie.
‎Am primit nenumărate amenințări.
‎Amenințări de genul: „O să te omor.”
‎Erau de toate felurile.
‎Locuiam la etajul 13 ‎al unei clădiri de 15 etaje.
‎Reporterii de la o companie de televiziune ‎au coborât în rapel de pe acoperiș
‎și au intrat în casa mea pe fereastră.
‎Mi-au filmat casa și au dat la știri.
‎O critică des auzită a fost:
‎„Cum ți-ai putut trăda tatăl?”
‎În Coreea de Sud, oficierea unei căsătorii
‎înseamnă să fii alături de cuplu ‎pentru tot restul vieții.
‎M-a rugat să oficiez căsătoria și m-am conformat.
‎Când i s-a născut primul copil,
‎mi-a cerut să fiu naș.
‎Așa că am făcut o vizită la spital și am devenit
‎nașul nou-născutului.
‎Mai târziu, am aflat că în tot acest timp
‎el schimbase mesaje cu producătorul ‎Han Hak-soo de la MBC.
‎Nu e corect să se spună ‎că mi-am trădat mentorul,
‎care nici măcar nu mi-e rudă, ‎fiindcă nu i-am fost complice la minciuni.
‎Nu așa definesc eu trădarea.
‎Cuvântul „trădare”…
‎Pentru oamenii de știință, e valabil
‎doar când trădăm adevărul.
‎Oamenii de știință cred ‎că sunt căutători puri de adevăr.
‎Și cred că e adevărat ‎pentru mulți cercetători.
‎Se potrivește. De asta s-au implicat.
‎Poate sunt deștepți.
‎Ar fi putut face ‎mai mulți bani din altceva.
‎Dar mulți sunt curioși și interesați
‎și vor doar să-și urmeze curiozitatea.
‎Dar trebuie să ne preocupe și cariera ta,
‎iar oamenii de știință, ca oricine, trebuie să aibă rezultate.
‎Toți cercetătorii sunt supuși presiunii.
‎Există speranțe și entuziasm ‎în multe domenii științifice
‎și nu orice om de știință ‎în locul lui Hwang
‎ar fi făcut ce a făcut el.
‎Conform articolului publicat în‎ Science ‎în luna mai,
‎echipa profesorului Hwang a cultivat cu succes
‎în total 11 celule stem.
‎Totuși, au apărut dubii
‎în cadrul echipei de cercetare că celulele au fost deteriorate
‎sau că nici măcar nu erau celule stem.
‎Un om de știință numit Anonimul…
‎Nu mai e om de știință. ‎Acum cultivă cartofi.
‎Iubește știința.
‎Pe atunci, a citit lucrarea ‎doctorului Hwang.
‎Când a mai citit-o o dată, a știut imediat că imaginile
‎cu așa-zise celule stem fuseseră modificate.
‎Liniilor celulare adiționale,
‎pe care echipa prof. Hwang pretinde că le-a stabilit,
‎le va fi analizat ADN-ul pentru a confirma
‎dacă sunt celule stem clonate ‎după pacient.
‎Lucrarea aceea a avut implicații
‎pentru știința ‎tuturor țărilor avansate din lume,
‎pentru carierele a sute de mii ‎de oameni de știință,
‎de absolvenți și de studii post-doctorale.
‎Toți ar fi folosit acea lucrare
‎ca bază pentru munca lor, ‎iar apoi ar fi eșuat.
‎23 DE MOSTRE ANALIZATE LA 3 INSTITUTE
‎Universitatea Națională Seul,
‎care reevaluează în prezent cercetările cu celule stem ale prof. Hwang,
‎va face în curând un anunț provizoriu
‎la etajul patru al sediului UNS.
‎Pe atunci, eram liderul ‎echipei de cercetare umană,
‎așa că aveam datele neprelucrate cu mine.
‎De asemenea, eu scrisesem personal ‎prima ciornă a articolului în ‎Science
‎și i-am transmis-o.
‎A schimbat datele brute chiar în fața mea,
‎de parcă își exercita autoritatea.
‎A schimbat numerele, pur și simplu.
‎A scăzut rata de eșec ‎și a crescut rata de succes.
‎A tăiat procentele cu pixul lui roșu
‎și a scris ce numere voia,
‎apoi mi-a cerut să rescriu lucrarea.
‎Articolul științific din 2005 a relatat
‎că 11 linii de celule stem ‎specifice pacienților
‎au fost create prin clonare ‎cu celule somatice.
‎Totuși, adevărul e că datele ‎despre aceste 11 celule stem
‎au fost fabricate ‎din doar două celule stem.
‎În primul rând, avem vești șocante și devastatoare.
‎Există o mărturie
‎că din 11 celule stem embrionare ale profesorului Hwang,
‎cel puțin nouă sunt false.
‎- Ce planuri aveți? ‎- Comentați, vă rog!
‎- Comentarii? ‎- Comentați, vă rog!
‎O va face avocatul.
‎Doar un cuvânt, vă rog!
‎Speram să nu fie cazul,
‎dar constatările inițiale ale Comisiei de revizuire internă
‎a Universității au lăsat întreaga țară devastată și consternată.
‎Credeam că orice s-ar fi întâmplat, cercetarea celulelor stem
‎a doctorului Hwang va da rezultate concrete,
‎deși nu eram sigur ce s-a întâmplat.
‎Dar dacă n-a lucrat niciodată ‎la crearea celulelor stem
‎pentru fiul meu,
‎dacă n-a lucrat deloc la cercetare,
‎atunci ar fi o persoană îngrozitoare.
‎Știința se bazează ‎pe un sistem de încredere.
‎Iar când acel sistem de încredere ‎se destramă,
‎trebuie pedepsit sever.
‎În caz contrar, ‎toată știința se prăbușește.
‎Momentul decăderii pentru un gigant al științei moderne.
‎Pentru echipa sa, a fost o zi de doliu.
‎Pe baza Legii pedepsei agravate ‎pentru infracțiuni economice,
‎l-am acuzat pe dr. Hwang Woo-suk, ‎fără detenție,
‎pentru fraudă, delapidare și încălcarea ‎Legii Bioeticii și Siguranței.
‎Procuratura Districtului Central Seul e plină de plângeri.
‎Poliția a mobilizat trei unități pentru a bloca accesul în clădire
‎în cazul în care susținătorii ‎doctorului Hwang, nemulțumiți de anunț,
‎afișau un comportament extremist.
‎La scurt timp, emisiunea‎ PD Note ‎a fost difuzată.
‎Am urmărit-o împreună ‎cu fiul meu și cu soția mea.
‎După emisiune,
‎fiul meu s-a întors spre mine
‎și m-a întrebat:
‎„Tată, asta înseamnă că n-o să mai pot merge?”
‎„Dumnezeu
‎te va ajuta cu siguranță
‎să reușești.
‎Noi credem în Dumnezeu, nu în oameni.
‎Așa că nu trebuie ‎să disperăm din cauza asta.”
‎Apoi fiul meu a zis:
‎„Tată,
‎și eu simt la fel.”
‎Și apoi a plâns.
‎La scurt timp după emisiunea ‎PD Note
‎despre doctor Hwang,
‎fiul meu…
‎și-a pierdut cunoștința.
‎Au mințit ‎și trebuie să meargă la închisoare.
‎Dar, desigur, nu asta se întâmplă.
‎Frauda științifică nu e o infracțiune.
‎Nu poți închide pe cineva pentru așa ceva.
‎Îți poți continua cariera.
‎Doctorul Hwang a avut probleme pentru că a delapidat fonduri.
‎Dar pentru fraudă științifică?
‎Nu poți închide pe cineva pentru așa ceva.
‎Îmi cer iertare.
‎Mi-e atât de rușine, ‎încât mi-e greu și să-mi cer scuze.
‎Ținând cont de iubirea, sprijinul ‎și așteptările pe care mi le-ați arătat,
‎n-am niciun drept să fiu aici.
‎Recunosc tot și, încă o dată, vreau să-mi cer scuze.
‎Această aventură a fost ‎o lecție importantă
‎și a devenit un reper
‎ nu doar pentru mine,
‎ci și pentru comunitatea științifică
‎din Coreea și din restul lumii.
‎Ar fi lașitate din partea mea să folosesc presiunea ca scuză pentru a mă justifica.
‎Cine m-a presat atât de tare,
‎încât să fac așa ceva?
‎E doar o scuză lașă.
‎Asta s-a întâmplat ‎din cauza lăcomiei mele excesive.
‎Nu am pe cine să dau vina.
‎Dar, una peste alta,
‎dacă ar fi să mă nasc din nou și să am șansa
‎de a-mi alege din nou calea în viață,
‎aș vrea să o iau pe aceeași cale.
‎Cred că există probleme structurale reale
‎în modul în care am conceput știința.
‎Și cred că, adesea,
‎sub pretextul că încercăm să facem ‎cele mai bune cercetări,
‎încurajăm comportamentul neadecvat.
‎Cred că e extrem de important ca oamenii ‎de știință să se gândească la etică
‎și mi-am petrecut cariera
‎încercând să-i învăț ‎cum să se gândească la etică.
‎Toți,
‎fie că suntem oameni de știință, ‎instalatori sau jucători de baseball,
‎trebuie să ne asumăm răspunderea ‎pentru etica muncii noastre
‎și pentru consecințele muncii noastre ‎asupra altora.
‎SIBERIA ‎RUSIA
‎Vă mulțumesc pentru invitație.
‎Ați ajutat mult ‎la dezvoltarea paleontologiei,
‎mai ales cea moleculară.
‎Apreciem tot ce ați făcut pentru noi
‎și pentru știința moleculară ‎din întreaga Rusie.
‎A fost o explorare în vara anului 2012,
‎în regiunea Kazachye, care se află în nord-estul Siberiei.
‎Pe atunci, eram căzut în dizgrație
‎în cariera mea științifică.
‎După multă muncă, am fost ‎recomandat pentru această expediție.
‎Dacă nu obțineam rezultate,
‎nu mai aveam altă șansă.
‎Toți pereții sunt acoperiți ‎cu cristale de gheață.
‎Aici am găsit osul ‎cotului unui mamut tânăr.
‎Această peșteră nu a apărut în mod natural.
‎Vânătorii de mamuți împroșcau ‎cu apă la presiune mare
‎și formau peștera bucată cu bucată.
‎Vânătorii voiau doar să obțină fildeșul mamuților.
‎Pe de altă parte, noi am intrat fiindcă voiam mostre, nu fildeș.
‎Ni s-a spus că peștera poate fi ‎periculoasă, deoarece se poate prăbuși.
‎Bine.
‎- Aici e. ‎- Trebuie să plecăm.
‎- Să plecăm! ‎- De ce?
‎- Pentru că… ‎- De ce să ne retragem?
‎- De ce? ‎- Trebuie să ne retragem pentru că…
‎Intrarea se prăbușește.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Chiar trebuie?
‎Bine, hai să ieșim!
‎Să mergem. Bine.
‎Mostra mea!
‎Dacă peștera s-ar prăbuși, toți cei dinăuntru ar muri.
‎Nu ne-ar mai putea salva. Am muri toți.
‎În acel moment,
‎eram gata să-mi dau viața.
‎Eram hotărât să fac asta.
‎Am trăit destul
‎și m-am dus acolo
‎pentru a îndeplini un scop științific.
‎Deci dacă viața mi-ar fi curmată acolo,
‎tot ar avea sens.
‎Această încăpere are destul echipament de înaltă precizie
‎pentru a face primii pași către crearea unei clone de mamut.
‎Procesul a fost coordonat
‎de prof. Hwang Woo-su de la Fundația de Tehnologie Biomedicală Sooam.
‎Printre probele obținute,
‎am găsit mostre de mușchi ‎cu urme de sânge.
‎Acela a fost momentul ‎în care ne-am gândit:
‎„Am putea în sfârșit ‎să ne îndeplinim visul.”
‎Acestea sunt imaginile ‎surprinse în acel moment.
‎De acolo, atât timp cât putem găsi o singură celulă vie, gata.
‎Confidențial vorbind, ‎avem deja celulele vii.
‎Dacă proiectul mamuților are succes,
‎dacă guvernul rus e de acord,
‎vreau să pun câțiva mamuți
‎în zona demilitarizată,
‎pentru a crea o „centură de mamuți” între Coreea de Sud și Coreea de Nord.
‎Ar fi începutul ‎reunificării celor două țări.
‎O inițiere a procesului.
‎Folosind clonarea ‎pentru conservarea speciilor,
‎sau de-extincție cum îi spun ei.
‎Sunt multe probleme cu asta. Una e că necesită foarte multe resurse.
‎Alta e că atunci când clonezi,
‎se ajunge la consangvinizare ‎prin definiție.
‎Veți avea animale identice genetic,
‎ceea ce nu ajută la sustenabilitatea ‎pe termen lung a acelei specii.
‎O creatură adusă înapoi prin clonare nu este chiar acea creatură.
‎Creatura a trăit într-un ecosistem și într-o perioadă
‎care i-a conferit un context familial
‎și teritorial și a trăit
‎alături de alte animale ‎pe parcursul vieții.
‎Iar acum, tu o aduci înapoi ‎în afara acestui context.
‎Ce e un Tyrannosaurus Rex ‎în afara perioadei Jurasic?
‎E doar un simulacru,
‎un Tyrannosaurus Rex imaginar.
‎LACUL COMO ‎ITALIA
‎Așa. Csillo, vino! Așa.
‎Să punem…
‎primul tău corp în pământ.
‎Clonarea câinelui e cel mai bun lucru pe care l-am făcut.
‎Oamenii scriu:
‎„Te joci de-a Dumnezeu” sau „Nu e același câine”.
‎Toți sunt negativiști.
‎Toți pun aceeași întrebare.
‎„E genetic identic,
‎dar are un caracter diferit.”
‎De fapt, aș răspunde mereu că e același câine.
‎Clonând un câine
‎și ținându-l în același mediu, ‎în aceeași familie,
‎cu aceiași copii,
‎se va comporta exact ca primul.
‎Nu mi se pare că l-am clonat. E Csillo, s-a întors.
‎A supraviețuit morții.
‎Procesul de clonare e foarte puternic și poate ajuta mulți oameni.
‎Clonarea e doar o reîncarnare.
‎Reproduce corpul care a dispărut.
‎Da, cred că e foarte util să facem asta.
‎Aici se află primul tău corp.
‎Și,
‎curând, vei prelua rolul lui.
‎E ciudat pentru mine, fiindcă Csillo e mare acum.
‎Simt că îl înlocuiește complet,
‎așa că pentru mine e ca și cum aș spune:
‎„Acum îi preiei tu rolul.”
‎Și am găsit în sfârșit un loc ‎unde se poate odihni în pace.
‎În premieră mondială, cercetătorii chinezi au clonat două maimuțe sănătoase
‎folosind aceeași tehnică folosită pentru oaia Dolly, acum două decenii.
‎Bariera clonării speciilor ‎de primate a fost depășită.
‎În principiu, orice primată, ‎inclusiv omul, poate fi clonată.
‎Să recunoaștem, tehnologia e mereu controversată.
‎Sunt aproape sigur că au fost și automobilele.
‎Erau supărați că speriau caii.
‎Cred că tot ce facem e controversat ‎la un moment dat.
‎Am pierdut două fiice când erau foarte mici.
‎Și prima, Anya…
‎În principiu, nu voi uita niciodată cum m-a afectat.
‎Mă afectează și în ziua de azi.
‎Am ținut-o în brațe când au deconectat-o.
‎Și dacă cineva s-ar întoarce și mi-ar spune:
‎„Hei, o putem clona și o vom recupera.”
‎Nu avusese ocazia ‎să dezvolte o personalitate.
‎Ar urma să fie identică genetic.
‎Ar urma să fie fiica mea.
‎Aș accepta?
‎Și…
‎Trebuie să spun că aș accepta.
‎Nimic nu e mai rău decât sicriele mici.
‎Există un rol pentru clonare la oameni?
‎Aș putea argumenta, ‎în cazuri foarte specifice.
‎Dacă cineva mi-ar spune:
‎„Vrei să fii clonat?” Voi fi incinerat.
‎Nimeni nu mă aduce înapoi.
‎Nimeni nu se joacă cu ADN-ul meu.
‎Știința adesea galopează ‎cu mult înaintea eticii.
‎Etica încearcă să recupereze,
‎fiindcă oamenii de știință fac experimente
‎și, ocazional, inventează ceva,
‎iar noi trebuie să spunem: „Stai așa!
‎Trebuie să discutăm.”
‎Din păcate, adesea, ‎doar eticienii spun asta.
‎Nimeni nu ne ascultă.
‎Dar, uneori, ‎acea conversație devine foarte serioasă.
‎Uneori, reușim să facem oamenii ‎să ne asculte și spunem:
‎„Asta va urma
‎și trebuie să fim foarte atenți.”
‎SEUL ‎COREEA DE SUD
‎Coreea e țara în care m-am născut.
‎Mă simt relaxat de fiecare dată ‎când revin din străinătate,
‎chiar dacă doar o dată ‎sau de două ori pe an.
‎Dle pastor!
‎- Doamne! ‎- Bun-venit!
‎Ce mai faceți?
‎Doamne!
‎Dle pastor!
‎N-ați îmbătrânit deloc.
‎Nici dv., dle pastor.
‎Să intrăm!
‎Păreți mai tânăr.
‎Domnule pastor, voiam să vă văd.
‎Nu-l voi uita niciodată pe Hyeon.
‎Nobila promisiune pe care i-am făcut-o.
‎Sper
‎că veți continua să țineți ‎în inimă promisiunea
‎pe care i-ați făcut-o lui Hyeon, ‎cum ați făcut până acum.
‎Mai sunt mulți Hyeon pe lume, nu?
‎- Da, așa e. ‎- Sunt foarte mulți.
‎Da.
‎Eu cred
‎că v-au dat misiunea de a-i ajuta.
‎Printre cei care critică ‎tehnologia clonării,
‎unii insistă că e împotriva ordinii ‎lui Dumnezeu sau a autorității creației
‎și că e o încercare
‎de a se juca de-a Dumnezeu.
‎Totuși,
‎cum poate îndrăzni cineva să pretindă
‎că acesta e tărâmul lui Dumnezeu?
‎Subtitrarea: Alin Irimia