Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vår…
Vår vårdinrättning.
DR HWANG WOO-SUK STAMCELLSFORSKARE
De är alla
klonade hundar.
Det finns ingen större framgångshistoria
ända till mirakelhealing, än den om dr Hwang.
Det var inte bara ett vetenskapligt genombrott, det var politiskt,
och det fångade både vetenskapsmännens och världens uppmärksamhet.
Korea kommer att bli
en ekonomisk makt 100 år tidigare än planerat.
Löftet var att folk som var förlamade skulle kunna gå igen,
och folk som dog av sjukdomar skulle uppnå remission.
På den tiden var det enormt.
"Äntligen var vi bäst i världen!"
Vi har nyheter som är både chockerande och förödande.
Vanärade stamcellsforskaren Hwang Woo-suk har dömts
till ett och ett halvt års fängelse och två års skyddstillsyn.
Forskaren har gått från Jesus till Lucifer.
När vetenskapen ses som nåt som kan rädda oss,
vad får det för konsekvenser om vetenskapsmän utnyttjar det?
Historien blir väldigt viktig att berätta
i förståelsen av både
de höjder som missriktad uppmärksamhet mot fel saker
som berömmelse och pengar kan ta en till,
och de djup som etiska överträdelser kan sänka en till.
Publikens hopp och ambitioner är höga
Vi började föda upp djur selektivt
för många tusen år sen.
Men nåt mycket mäktigare händer nu.
För första gången i planetens historia
kan vi designa organismer.
Vi kan manipulera livets plasmer med oöverträffad kraft.
Det är inte science fiction.
Det är teoretiskt möjligt att vi inom kort
kommer att vara biotekniskt kapabla att skapa människor
som lyser i mörkret.
Hur många kameler har du klonat?
Över 150.
Vetenskapen galopperar ofta långt före etiken.
Goda avsikter är aldrig en ursäkt för dåligt uppförande.
Se vad som hände dr Hwang.
Det faktum att han försökte göra nåt för allas bästa
ursäktar inte ett så dåligt uppförande.
Han är på topp,
han har gjort nåt ingen annan människa har gjort,
sen faller han ihop och kollapsar.
På vissa sätt är det en evig historia.
KLONINGSKUNGEN
Specialbeställda människor.
Mödrar som föder sig själva.
Barn som blir till så att deras kroppsdelar kan transplanteras.
Följ med mig in i den skrämmande nya världen av kloning.
ABU DHABI FÖRENADE ARABEMIRATEN
När sorger formas i mitt hjärta
Droppe för droppe
På morgonen klättrar jag uppför en kulle…
I mitt dagliga liv i öknen
ger den här musiken mig
mycket mening
till mitt livs väg.
Den tryckande hettan mitt på dagen
Är en prövning för mig
Jag går nu
Ut i den karga vildmarken
Lämnar mina sorger bakom mig
Jag går nu
I andras ögon kanske
Koreas historia
och det jag gjorde…
…i det förflutna
innehåller smärta och ära.
Men det här är saker som inte kan raderas.
Allt det var jag.
BIOTEKNIKFORSKNINGSCENTER FÖRENADE ARABEMIRATEN
Det här är receptionen i huvudbyggnaden.
Porträtten ni ser
föreställer Förenade Arabemiratens ledare.
Schejk Zayed,
nuvarande presidenten Schejk Khalifa,
kronprinsen shejk Mohamed
och vår högste chef, shejk Mansour.
Välkommen!
Hej!
Hur mår du?
Bra, hur mår du?
-Mår du bra? -Tack för att jag fick komma.
-Tack för att du kom. -Hur mår du?
-Jag mår bra. -Tack för din tid.
Jag antar att man kan…
…kalla mig många saker.
Jag var en gång den bästa föreläsaren
på Seouls universitet.
Men sen
behandlade de mig
som en skam.
De är säkert medvetna om allt
i det här landet också.
Men de är ändå redo att stötta mig.
När vi får en cell från din kamel…
Så du börjar bara jobba med huden?
-Ja, huvudsakligen… -Det är…
Inte bara. Men den bästa delen är huden.
Ganska bra syn, eller hur?
En galen man
och tre väldigt förnuftiga åskådare.
Först måste vi förstå vad kloning faktiskt är.
Man tar ett ägg
och tar cellkärnan ur ägget.
Sen tar man en kroppscell från individen man vill klona.
Det kan vara en hudcell, en levercell, vilken cell som helst.
Man tar cellkärnan ur den cellen
och sätter in den i ägget.
Nu har man ett ägg som liknar ett befruktat ägg,
för våra kroppsceller har allt DNA vi behöver för att vara individer.
Frågan är om man kan få ägget att föröka sig.
När vi använder elektricitet, som i Frankenstein,
ger vi det en liten elchock,
och det börjar dela sig
och bli en organism.
Det är kloning i dess mest grundläggande form.
Den lever.
Den lever!
PRESIDENTENS FARM FÖRENADE ARABEMIRATEN
I dag är det dags.
-I kväll. -I kväll?
Inshallah.
På det här stället har vi
sex klonade kamelungar.
Bland dem
är de svarta skönhetskameler.
Ungen som föddes i går
och den vita kamelen där borta är båda tävlingskameler.
Och kanske nån gång i kväll
förväntas en tredje tävlingskamel födas.
Nu kommer ungen.
Bland dem som kritiserar kloningsteknologin,
hävdar vissa att kloning strider mot Guds order eller skapelseauktoritet
och att det är ett försök att leka Gud.
Kloning är inte den sortens teknologi.
Kloning kopierar genetiskt.
Såna fantasifulla sagor om genetisk kloning
har redan motbevisats av historien.
Årtionden har redan gått.
I hela vida världen,
har en Frankenstein nånsin fötts?
Nej, inte än.
Varje gång jag ser en sån varelse
känner jag vetenskapens och teknikens storhet,
en känsla av vördnad för hur mycket den kan bidra till mänskligheten,
och jag är stolt över det.
Det är vad jag känner.
Så bara ett embryo? Inte två.
Bara ett.
Jag heter Alex Tinson.
Jag är en australisk veterinär
som ville bli zooveterinär, men blev kamelspecialist.
Jag jobbade på en gammaldags lejonsafari.
Det är Afrikas lejonsafari
Vi hade några katastrofer.
Lejon och tigrar åt människor.
Det är läskigt, men ingen bryr sig!
Jag blev nästan uppäten själv ett par gånger.
Och till slut stängdes stället.
Ett enda embryo.
På den tiden, när man hade varit veterinär i ett par år
startade man eget nånstans och sa:
"Okej, jag är veterinär, kom och träffa mig."
Nuförtiden är det mycket mer reglerat.
Jag skulle vara i Mellanöstern i två år,
och 35 år senare är jag kvar.
Min dotter är gift med en emiratier som… Många av släktingarna
är kamelracerförare, så jag tar hand om mina släktingars kameler.
Men jag antar att jag från dag ett
kände att mitt personliga intresse var avelssidan.
Vi hade en kamel som heter Mabrukan.
Han var en uppvisningskamel.
Han var stor och svart.
Folk skrattar åt mina skönhetskameler.
Hur bedömer man en fin bulldogg?
Hur bedömer man vem som är bäst på Crufts?
Det är samma sak.
Man har en kommitté.
De bedömer höjden, färgen, lättheten, positionen,
hur den går.
Mabrukan var den största,
mest fantastiska, dyraste kamelen vi nånsin haft.
Han var den första kamelen som fick tio av tio skönhetspoäng.
Det har aldrig hänt förut.
Han var som en dinosaurie. Jag stod bredvid honom och tog blod.
Hans huvud var jättestort.
Det kändes som att ta blod från en T-rex.
Han var magnifik, men han var också väldigt farlig
för han var löjligt stor och stark.
Han hade tänder stora som ett lejon
och han var lite grinig.
Han var en logistisk mardröm
på grund av sin storlek
och hans värde.
Han var värd fem miljoner dollar när han köptes.
En annan styrande familj från ett annat land
erbjöd över 20 miljoner dollar för kamelen.
Hans höghet vägrade. Han sa: "Nej, inte till salu."
Vi försökte para honom.
Och han var en riktig plåga
för man tog med de snyggaste kamelerna till honom.
Han var ointresserad. Han ville ha de fula.
De som inte såg ut som… Jag vet inte. Det var hopplöst.
Hur som helst, en dag var jag med en massa vänner i Rom,
och vi gick till en restaurang.
Jag fick ett samtal.
Killen i andra änden sa: "Mabrukan är död."
Och jag bara…
Jag sitter där helt tyst.
Sen ställde jag mig upp och sa:
"Skär av testiklarna!
Ta lite hud! Lägg dem i kylen!
Jag kommer i kväll."
Och sen glömde vi bort det i tio år.
COMOSJÖN ITALIEN
Vissa säger att kloning bara är för rika.
Det är utan tvekan dyrt.
Men jag hade använt mina sista pengar
för att klona min hund.
Csillo är en fransk bulldogg.
De har en speciell ansiktsgeometri, mer som en människas.
Csillo kommer från namnet Csillag.
Det är ungerska för "stjärna".
Han var stjärnan i mitt liv, så därför kallade jag honom Csillo.
Vi hade en djup relation, för vi interagerade mycket.
Han var en del av familjen.
Han nattade mig, till exempel.
När jag tittade på tv på kvällen
och han tyckte att jag behövde sova
kom han till mig för att ta mig till sängen.
Därför var han som en storebror.
Han gav mig stöd och skratt.
Skrattet är det största han gett mig.
När jag åkte bort grät han.
Hans humör förändrades.
Ju fler dagar jag var borta,
desto mer nervös blev han, desto mer ledsen blev han.
Och när jag såg att han hade en lymfknuta på halsen,
förstod jag att det var allvarligt.
Man såg att han var i dåligt skick.
Han led mycket.
Jag visste att kloning var möjligt.
Jag tänkte: "Ja, jag vill klona Csillo."
Det skulle vara underbart att se.
Jag gjorde efterforskningar,
var jag kunde kontakta, vem som gjorde det.
Det finns företag som kan göra vissa steg,
men inte vidare bearbetning.
Och amerikanerna var ganska lättsamma.
De sa: "Vi gör kloning. Ganska bra resultat."
Men när jag forskade om dr Hwang
fick jag reda på att han hade en enorm erfarenhet
och att han var en pionjär inom det.
Låt oss nu visa den klonade kalven,
känd som "superkalven".
Muandet av den klonade kalven var högt och starkt från födseln.
Efter åtta års forskning
skapade professor Hwangs team kalven
med hjälp av cellkärnöverföringstekniker
i labbet på Seouls nationella universitet.
När det är redo att användas på boskapsfarmar i Korea
kommer man spara 700 miljarder won på import,
vilket ökar värdet med 1 500 miljarder won per år.
Vid den tiden visste allmänheten inte vem han var.
Han var bara professor på Seouls nationella universitet.
Eftersom kalvar var dyra var det en stor nyhet
när Hwang Woo-suk lyckades klona en ko.
Så de arrangerade ett möte
mellan presidenten och Hwang Woo-suk.
Som professor på SNU kunde han göra det.
Men i verkligheten
var det inte möjligt för en vanlig person
eller en vanlig vetenskapsman.
Han klonade hundratals kor och andra djur.
Han ville klona en koreansk tiger.
Och den koreanska tigern är väldigt symbolisk.
Han beskrev det som ett sätt att få Nordkorea och Sydkorea
att enas eftersom det var deras gemensamma arv.
De hade en utrotningshotad art och han ville klona den.
Det bestämdes att det vore en underbar vetenskaplig händelse
om sydkoreansk teknik kunde klona den koreanska tigern,
som var en gåva från Nordkorea.
Hwang tog tillfället i akt.
Kloningsprocessen av den koreanska tigern
-låter tekniskt komplicerad. -Ja.
Kan en tiger klonas framgångsrikt?
Ja, jag hoppas ha en klonad tiger år 2000.
Jag förstår.
Med bara det påståendet
kunde han samla in forskningsmedel och få allmänhetens uppmärksamhet.
På den tiden
fanns det ingen "koreansk tiger" i Sydkorea.
Vi hade misslyckats med att föda upp dem.
Men Pyongyang Zoo hade skickat koreanska tigrar söderut,
en hane och en hona,
genom ett utbytesprogram
och de levde.
I början
var det lättaste att få tag på grisägget.
Det är lätt att använda grisägg som surrogat.
Så vi försökte injicera
de koreanska tigercellerna i grisäggen.
I nästa steg
använde vi koägg.
När vi hade bekräftat att den första utvecklingen
var möjlig genom att använda grisen och kon,
gick vi vidare till tamkatter.
Vid den tiden
använde vi både tigern och lejonet som surrogatmammor.
Ett av lejonen fick bråck.
Såret läkte inte efter implantationen,
och sen kom tarmarna ut, vilket ledde till djurets död.
Det var då vi avbröt experimentet.
Det här är vetenskap.
Vissa kanske tycker att det är vårdslöst,
men inom vetenskapen kan man inte avfärda en väg bara för att den är vårdslös.
Genom processen
får vi vetenskaplig data,
så inget går till spillo.
Forskare i Sydkorea har för första gången
lyckats klona en hund.
Det är en afghanhund. Den är 101 dagar gammal.
Dr Hwangs teams framgång inom hundkloning
ses som höjdpunkten inom djurkloningsforskning.
Snuppy är världens första klonade hund.
Namnet skapades genom att kombinera
Seouls nationella universitets initialer med ordet "puppy".
Forskarna säger att valpen är frisk och normal.
Amerikanska forskare hade länge försökt
att klona valpen Missy,
men de misslyckades.
Vi födde upp hundar så mycket
att deras arvsmassa var skör på vissa sätt.
Det gjorde dem svåra att klona.
Han var en väldigt duktig vetenskapsman.
Så det var ingen överraskning för vetenskapsvärlden att han gjorde det.
Folk var bara förvånade för att de inte visste vem som skulle komma först.
Det var en tävling.
Jag tror att budskapet
som det här framgångsrika fallet skickade till andra inom kloning
var enormt.
Det faktum att vi hade lyckats med att klona hundar betydde
att om omständigheterna tillät det,
skulle det vara möjligt att klona nästan vilket djur som helst.
Dr Hwang hade mycket pengar.
Han hade många fina maskiner
och mikromanipulatorer som används för att manipulera äggen.
Han hade tekniker som han påstod hade specialträning med händerna.
"Händer som tränats med ätpinnar."
Runt 30 forskare i professor Hwangs team jobbar
från kl. 07.00 till 23.00 i genomsnitt.
"Ätpinnetekniken" innebär att man punkterar ett ömtåligt ägg
och tar ut kärnan på bråkdelen av en sekund.
Bioingenjörer världen över beundrar den här tekniken.
Folk från andra länder har långsammare händer.
Om vi gör 100 på en timme,
är deras nummer mycket färre.
En dag
hörde jag från Förenade Arabemiratens regering
att det hade funnits en symbolisk kamel vid namn Mabrukan,
som för tio år sen
plötsligt dog.
De frågade mig
om det vore möjligt att klona honom,
så jag sa till dem:
"Sannolikheten är mindre än en procent."
En dag blev vi tillsagda att komma till konferensrummet.
In kom professor Hwang och hans team.
Och om jag ska vara ärlig,
trodde jag inte att vi skulle klona honom.
Jag trodde att vi kunde ta individuella spermier
och göra en spermieinjektion och få en avkomma.
I slutändan,
elva år efter hans död,
föddes elva Mabrukan-kloner.
De bor nu här i Förenade Arabemiraten och blir väl omhändertagna.
När hjärnfunktioner och hjärtslag upphör
anses det vara
startpunkten för döden,
men vi tror inte det.
Vi tror inte att en organism är död
förrän kroppscellen
förlorar möjligheten att odlas
som cellinje.
Eftersom processen är en del av vårt yrke,
betraktar vi nu en enskild cell som ett liv.
Första gången
stod jag bara där och höll i djuret.
Och jag tänkte för mig själv: "Den här saken var död i tio år.
Jag brukade ta hand om den, och nu är den tillbaka."
Jag kan inte förklara känslan.
Känns det som ett gudskomplex?
Ja, tyvärr.
Man tänkte plötsligt:
"Gud, vad har vi gjort? Är det inte otroligt?"
Sen tänker man: "Gud, vad har vi gjort?"
BUDAPEST UNGERN
Csillo var i det här rummet den sista dagen.
Han kom från veterinären.
Han sov i mina armar och visste att han skulle dö.
Det var därför han skakade. Han ville vara med oss.
Och det här ögonblicket när…
Han dog här.
Här dog han.
Ja.
Här hade han hopp.
I hans blick ville han fortfarande leva.
Men den sista dagen kunde han inte leva längre.
Vi var chockade. Csillo var död efter 12 år.
Förstå att chocken är…
Det var därför den var så stark.
Han åldrades inte.
Han var alltid lekfull, han var alltid ung, alltid full av kraft.
Han var i god form. Han var i toppform.
Franska bulldoggar lever bara i 12 år,
men utan leukemin hade han levt i 20 år.
På grund av det var det chockerande att det hände honom.
Från den ena dagen till den andra gick allt illa.
Jag försökte överföra sorgen över att förlora honom
till glädjen över att återskapa honom.
På sätt och vis är sorgen där vår kloning…
…verkligen börjar.
Jag köpte ett kloningskit.
Hur man tar proverna, hur man lagrar proverna…
Och vi tog proverna från örat.
Fibroblaster från örat växer lättare efteråt.
Vi skickade det till England. Det finns cellförvaring för djur.
Från England åkte de till Korea.
Det var under övergångstiden när han åkte från Korea till Abu Dhabi.
"Även om vi inte kan garantera framgång,
skicka vävnaderna snabbt."
Dr Hwang var så snäll.
När han hade celler som växa
tog han bilder och skickade till mig.
Han hade två team som jobbade med det.
Men det är svårt att klona hundar,
så de gör fler hundar.
Jag klonade Csillo för att jag ville ha tillbaka honom.
Inte en sjöhund, inte en hund som spelar fotboll.
Jag ville ha tillbaka Csillo.
Problemet med kloningsprocessen är att det kan uppstå många fel.
De gör flera försök,
så man kan få fem, fyra eller tre hundar tillbaka.
Vi hade två klonade Csillo.
Den första klonen av Csillo föddes i november,
och jag tänkte: "Titta, jag har en klonad hund!
Fantastiskt!"
Sen ringde dr Hwangs assistent mig.
"Vi har en till Csillo."
Den första av de två bröderna dog kort därefter
på grund av missbildning.
Han svalt ihjäl. Vi kunde inte göra nåt. Han var för ung.
Men jag kan säga er
att Csillo nummer två är ett och ett halvt år nu
och han är en glad hund.
Därför vet jag att jag gjorde allt rätt.
Kloningsteknologi
handlar inte om att kopiera nåt till 100 procent.
Det är en genetisk och DNA-kopia av originalet,
inte en kopia av fenotypen.
Det kan finnas små skillnader.
Det här är vad vi säger till folk.
Vi visste inte vad vi skulle göra med Csillo.
Vi visste inte om vi skulle begrava honom eller…
Vad ska vi göra med honom?
Vissa stoppar upp dem eller gör nåt.
Vi lade honom i kylen.
ÖPPNA INTE
Vi ska hitta en plats där Csillo kan vara.
Vi ville inte ha honom på en kyrkogård i Ungern.
Vi ville vara bredvid honom.
Vi ville hitta en plats där han skulle vara lycklig
och där vi alltid får kontakt med honom.
Det är vad vi har hittat nu.
En plats i en trädgård dit vi kan gå
och där vi kan vårda honom, och det blir hans plats.
Jag tror att vi har klonat,
på ett ungefär,
över 1 600 olika hundar.
Vi har också klonat kor, grisar, vargar,
prärievargar, katter och hästar.
När fåret Dolly klonades
fanns det inga regler eller lagar mot det.
Det finns det fortfarande inte när det gäller djur.
Men de flesta amerikaner sa att det var fel att klona djur.
Och det tog ytterligare åtta till tio månader till ett år
för forskare och media att säga:
"Ni förstår inte vad kloning verkligen är.
Det här är vad det är." Och långsamt gick siffrorna ner
tills amerikanerna sa:
"Okej, det är okej att klona får."
Men att klona primater och människor
är en helt annan sorts konversation.
Nu, en stor utveckling inom mänsklig kloning.
Hälsokorrespondent Susan Dentzer börjar.
Andra forskare har tidigare klonat ett litet antal mänskliga embryon
som lever en kort tid.
Som kontrast
lyckades sydkoreanerna som publicerade sitt arbete i tidskriften Science
tydligen på en skala
som överträffade tidigare mänskliga kloningsförsök.
Det var omvälvande på så sätt att
det var det första steget mot regenerativ medicin,
där vi kunde börja använda cellerna
för alla möjliga terapeutiska ändamål.
Forskarna började med en grupp på 16 kvinnor
som fick hormonbehandlingar för att producera
ett stort antal reproduktiva äggceller.
Sen använde forskarna innovativa tekniker
för att ta bort cellkärnan från varje äggcell.
Sen tog forskarna kroppsceller
från samma kvinnor som hade donerat äggcellerna.
Kroppscellerna har två uppsättningar kromosomer.
Den genetiska koden som krävs för att skapa en människa.
Sen tog forskarna bort kroppscellernas kärnmaterial
och placerade det i äggcellerna.
Resultatet blev 66 klonade ägg,
mänskliga embryon,
med exakt samma genetiska sammansättning som de ursprungliga kvinnorna.
Det fanns ett enormt intresse
från regenerativ medicin.
För om man kan ta en cell och göra den till en av kroppens celler,
kan vi då skapa nya levrar?
Kan vi odla nya organ?
Kan vi regenerera skadade nervceller?
Det fanns ett stort terapeutiskt intresse också.
Framstående forskare pratade om det här
som om det var bildelar vi skulle ersätta.
Stamceller från embryon är byggstenar
som utvecklas till nästan alla kroppens celler och vävnader.
Sydkoreanska forskare extraherade cellerna från embryona
och förstörde embryona.
Sen odlade de hela kolonier av genetiskt identiska stamceller.
Man måste inse att det främsta amerikanska bidraget
till arbetet i Seoul har varit Coca-Cola.
Woo-suk lever på koffein och socker.
Det här var den biologiska drömmen.
Dr Hwang blev en världsberömd forskare.
Han hyllades som en vetenskaplig superstjärna
i Sydkorea.
Det kommer en tid då jag kan dela med mig av detaljerna.
Det är ryktet.
Det är pengar.
Det är din plats i vetenskapens panteon för alltid
så att läroböckerna om 100 år kommer att nämna ditt namn.
Det är förbluffande
hur briljanta de vetenskapliga framstegen har varit
och hur viktiga de medicinska konsekvenserna är.
Hans bedrift här är fantastisk.
Men det folk imponeras mest av är inte hans vetenskapliga förmåga,
utan av hans förmåga att få tag i äggen.
Den avgörande resursen var att få ägg att växa i kloncellerna.
Man behöver ägg för att odla dem.
Det är inte lätt att få människoägg.
Under menstruationscykeln släpper en av äggstockarna ut ett ägg.
Efter ägglossningen går ägget in i äggledaren.
En kvinna löper störst risk att bli gravid om hon har sex dagarna innan,
under eller precis efter ägglossningen.
Dr Hwang hävdade att han använde 242 ägg.
Det betyder att han var tvungen att be kvinnor
att ta en medicin för att hyperstimulera äggstockarna,
och sen använda en nål
för att aspirera från deras äggstockar, en i taget, för att använda i forskning.
En sak som ofta döljs av det vetenskapliga språket är
den kroppsliga bördan för kvinnor som är inblandade i
det biologiska arbetet med att producera ägg
och den biomedicinska verkligheten för kvinnor som genomgår
cykler av hyperstimulering och skördande av äggstockarna.
Det fanns olika regler i olika länder
om hur man kunde komma åt ägg.
Men i varje fall finns det bara ett sätt att göra det,
och det är att få samtycke från en kvinna.
Han hävdade att han hade 16 kvinnor som gav 242 ägg.
Han hävdade att alla var frivilliga
och hade gjort det av välvilja
för de trodde på hans forskning.
Vi tänkte: "Det är otroligt att han gjorde det."
Jag frågade honom:
"Hur fick du äggen? Var kom de ifrån?"
Jag vill uttrycka
min djupa tacksamhet till de många värdiga kvinnorna
som var villiga att ge sina ägg till studien.
Jag jobbade för Nature,
vilket är en välkänd internationell vetenskapstidning.
Jag var Asien-Stillahavs-korrespondent.
Jag försökte ta reda på mer om
biomedicinsk forskning och stamcellsforskning i Korea.
Jag trodde inte att jag skulle hitta nåt.
Jag trodde inte att han hade gjort nåt fel.
Han gav mig bara konstiga vibbar.
Han gav mig svar som inte var fullständiga,
och han såg obekväm ut när jag ställde frågorna.
Så jag ringde alla på tidningen.
Det var 15 medförfattare, och den första
är oftast den som gör allt arbete.
Den sista författaren var professorn som utformade experimentet
och jag började ringa var och en av dem i hopp om att hitta
en person som kunde säga:
"Ja, jag var ansvarig för processen. Så här gjorde vi."
Flera av dem sa: "Prata bara med dr Hwang.
Jag vill inte prata."
Men till slut fick jag en kvinna på telefon,
och hon sa:
"Jag kan inte berätta om äggdonationsprocessen i allmänhet.
Bara om min egen procedur."
Det tog en sekund.
"Donerade du dina ägg till experimentet?"
Hon sa: "Ja, det gjorde jag."
Då slog det mig att det här var stort.
Så jag frågade henne om alla procedurer
som hon gick igenom, var hon gjorde det, varför.
Hon sa att hon redan hade fött barn.
Hon var inte orolig om det gjorde henne oförmögen att få barn.
Hon sa: "Det finns så många med ryggmärgsskador i Korea.
Jag vill hjälpa dem på alla sätt jag kan."
Hon sa att dr Hwang skulle bli en räddare,
och hon ville vara en del av det.
På den tiden
hade vi många kvinnliga forskare i labbet.
Alla dessa kvinnliga forskare
kallades till Hwangs kontor.
Han visade dem dokumenten, förklarade innehållet
och bad dem skriva under.
De flesta kvinnliga forskarna i labbet skrev under,
och Hwang samlade in dem.
Det är ganska troligt att om man var en ung kvinnlig forskare
som jobbade i ett labb på den tiden och trodde att ge sina ägg
var ett sätt att få ett genombrott,
skulle man göra det, frivilligt.
Man kanske inte ens behövde bli tillfrågad.
Men var det verkligen frivilligt? Hade de nåt val
i den frågan?
Kom den högt respekterade ledande forskaren in i labbet och sa:
"Vi behöver ägg. Var kan vi få tag på dem?"
Är det ett slags tvång?
Artikeln jag skrev handlade om
etiska problem med forskningen
som dr Hwang inte ville erkänna.
Artikelns titel var:
"Koreanska klonare präglas av etiska problem."
Jag sa det till dr Hwang.
Han sa: "Om du gör det får du stora problem."
Finansieringen för professor Hwangs team
från regeringen och privata organisationer
uppgår till över 100 miljarder won.
Det bevisar verkligen din makt.
Makt? Vilken makt?
Det betyder bara att vårt ansvar har blivit mycket större.
Jag trodde att artikeln skulle leda till vidare utredning
och att de skulle se att det jag skrev var sant
och att det skulle reflekteras mer i det här,
och leda till problem för dr Hwang, men…
Jag blev förvånad över att det bara var negativa reaktioner på min artikel,
på artikelns integritet.
Och i det vetenskapliga samhället sades det väldigt lite.
Och det här är stjärnan
av forskning om stamceller och kloning.
Det här är killen i centrum.
Om han har allvarliga bioetiska problem i sin forskning,
borde vi prata om det.
Men ingen ville prata om det.
Dr Hwangs andra rapport om mänsklig kloning
kom ut i maj 2005, strax över ett år efter hans första.
Rapporten tar vetenskapen ett stort steg framåt
när några av mänsklighetens värsta sjukdomar och skador
kan behandlas effektivt med hjälp av terapeutiska stamceller.
Rapporten från 2005 var ett steg mot förmågan
att använda patientens egna celler
för att skapa behandlingar åt den patienten.
Arbetet du gör i Korea sker ingen annanstans i världen.
Terapeutisk kloning ger hopp om att förstå behandling och botemedel
för miljontals människor världen över.
Forskare säger att det är vår tids största upptäckt.
Dr Hwang hävdar att han tog ett befruktat ägg
som hade lyckats dela sig till ett visst antal celler.
Varje cell är vad vi kallar pluripotenta stamceller,
vilket betyder att varje cell
kan förvandlas till en njurcell, en lungcell eller en hudcell.
Målet var att ta det här klonade, befruktade ägget
och klona det till flera
så att man kunde få stamceller
som var identiska med originalet,
som i en livmoder skulle utvecklas till en människa.
Så det är i princip vad han gjorde.
Han skapade stamceller som klonades från den ursprungliga människan.
Stamcellsvetenskapen skulle revolutionera läkekonsten.
Det skulle bli omvälvande.
För alla länder
skulle den nivån av banbrytande vetenskap
vara nåt att sträva efter.
SEOUL VÄLKOMNAR VÄRLDEN 2002 ÅRS FOTBOLLS-VM KOREA/JAPAN
Korea gick från att vara ett utvecklingsland
till ett utvecklat land.
Naturligtvis var såna begär väldigt starka.
"Vi följer inte längre andra.
Istället borde vi vara de som skapar nåt nytt.
Vi är bland de bästa i världen."
Det är hög tid att vi har den bästa tekniken,
den bästa vetenskapen, och så vidare."
Det fanns en stor efterfrågan på dessa saker vid den tiden.
Världens stamcellcentrum, som kommer göra Korea till ett mecka
för livsvetenskapsforskning världen över, öppnades i dag.
Vi har nu hopp om att mänskligt lidande
en dag kan lindras genom genombrotten
som möjliggörs av patientspecifika stamceller.
Tidigare var jag inte till stor hjälp.
PRESIDENT ROH MOO-HYUN
Men nu hjälper jag till lite.
Från och med nu ska jag stötta er.
Världen var uppdelad i två läger.
En grupp stödde stamcellsforskning,
och en grupp sa att embryon är människor
och att de inte borde slitas isär för att använda sina celler
för stamcellsforskning.
Ikväll ber jag er att stifta lagar
som förbjuder det värsta missbruket av medicinsk forskning.
Mänsklig kloning i alla dess former,
skapa eller implantera embryon för experiment,
skapa hybrider mellan människa och djur
och köpa, sälja eller patentera mänskliga embryon.
Så tidigt som nästa månad
kommer centrumet registrera patienter med obotliga sjukdomar.
Jag drömmer om att kunna resa mig och slänga rullstolen,
kanske skaffa en rullator eller ett stöd…
På den tiden var stamcellskonceptet fortfarande i sin linda
och inte så välkänt för allmänheten.
Så på den tiden
introducerades det som nåt som kunde göra vad som helst
och bota alla sjukdomar.
Det var så det introducerades.
Så nästan alla patienter, nästan alla funktionshindrade,
började ha stora drömmar och blev beroende av det.
Halleluja, mina älskade lärjungar.
Har ni haft det bra den här veckan?
"Vem är jag?
Var kom jag ifrån?"
Alla människor söker svar på dessa frågor.
Och under 1800- och 1900-talen
hittade människorna svar i vetenskapen.
Därför
har människan ersatt Gud med vetenskap.
Är det verkligen sant?
Mitt barn
var med om en bilolycka 2002.
Han vaknade efter 24 dagar.
PASTOR KIM JEA-UN
Han hade legat i koma.
Efter det
blev hans underkropp förlamad från bröstet och ner.
På den tiden bad dr Hwang Gils sjukhus om hjälp.
Han letade efter en patient
som skulle delta i hans stamcellsforskning.
Läkaren som tog hand om Hyeon, min son,
frågade om vi var intresserade
av att delta i det här.
Efter det besökte vi dr Hwangs labb
på hans inbjudan.
Jag insåg hur otroligt det var
och började känna hopp.
Kang Won-rae var med i en tvåmansdansgrupp.
Han var känd för sina dansfärdigheter,
och i det förflutna
hade han byggt sin karriär som bakgrundsdansare åt en känd sångare.
Till och med gruppens namn var Klon.
Jag ska hjälpa herr Kang Won-rae att resa sig,
så att han än en gång kan visa oss
de fantastiska dansfärdigheterna han visade förr.
De gjorde en show av det.
Han sa till en man i rullstol att han skulle få honom att gå igen.
Det är vad Jesus Kristus sa.
Han sa att han skulle få pastorns son att gå.
Vem tror han att han är, Jesus Kristus? Vad är det som pågår?
Ni måste känna till Christopher Reeve,
skådespelaren som spelade Stålmannen.
Han sa att han var väl medveten om Hwangs arbete.
Terapeutisk kloning, somatisk cellkärnöverföring,
ger hopp.
De släppte ett minnesfrimärke.
En person som sitter i rullstol avbildas när han reser sig
och börjar gå i en kontinuerlig rörelse längs frimärket.
Jösses.
Det är galet.
Hur kan en vetenskapsman säga: "Jag ska få dig att gå"?
Vetenskapsmän kan inte säga så.
På den tiden var den mest kända personen i vårt land Park Ji-sung.
I dagens termer, vem skulle det vara?
Kulturellt sett är det BTS.
Eller Son Heung-min.
Berömmelsen alla de har kombinerat var den makt professor Hwang hade.
Professor Hwang Woo-suk från SNU
vann det första priset för årets forskare.
Vetenskaps- och teknologiministeriet valde enhälligt Hwang till vinnare
på Palatshotellet i Seoul i morse.
För varje år de kommande fem åren
får Hwang tre miljarder won i forskningsanslag.
Hwang fick vetenskapligt, medicinskt och allmänt intresse,
men samtidigt kommer cellerna från mänskliga embryon,
och det är kontroversiellt för vissa
för de anser att mänskliga embryon är heliga och förtjänar skydd.
De är början på mänskligt liv.
Det diskuterades mycket då.
PD NOTE
Vissa kontaktade PD Note med tungt hjärta.
De har delat sina berättelser och begärt anonymitet.
Jag rapporterade om Hwang på PD Note runt 2005.
Det är ett undersökande journalistprogram som är känt i Korea,
och populärast i kategorin.
Det här var min första tanke när jag fick tipset.
Eftersom det handlade om dr Hwang, en universitetsprofessor,
trodde jag att det skulle handla om
sexuella trakasserier.
Informatören sa:
"Det känns som om jag rider på en tiger som jag inte kan hoppa av."
Till slut bestämde de sig för att tipsa oss.
"Jag var med i dr Hwangs forskningsteam,
och jag har viktig information till er.
Jag vill att vi träffas och pratar om det."
Som producent, som nån som gör dokumentärer,
tycker jag att det är en journalists jobb
att avslöja sanningen, oavsett hur obekväm den är.
Så jag tänkte lyssna på informatören
och ta reda på vad problemet var,
och om det var allvarligt nog…
Men personen som dök upp
var Han Hak-soo, som jag aldrig hade hört talas om.
Eftersom jag var på min vakt
bedömde jag direkt om jag kunde lita på personen eller inte.
När jag kom dit tog herr Ryu Young-joon
mig till ett tyst rum, och innan han sa nåt till mig
var det här den första frågan han ställde.
"Producent Han, vad kommer först, sanningen eller nationellt intresse?"
Producent Han Hak-soo svarade,
utan att tveka en sekund:
"Sanningen ligger i nationens intresse."
Då visste jag att jag kunde lita på honom.
Det förekom olagliga transaktioner av äggen,
och med alla illegala ägg…
När vi planerade den experimentella designen för vår artikel
visste varken dr Hwang eller jag hur vi skulle få tag på ägg.
Jag kontaktade labben
som använde flest ägg för experiment i landet,
och jag besökte dem själv för att utvärdera situationen.
Jag frågade om de kunde förse oss med ägg till vårt experiment,
men alla vägrade.
De sa att de inte hade några kvar
och att de inte kunde hjälpa oss för att det vi försökte göra var oetiskt.
Det var vad de slutligen sade.
Dr Hwang var väldigt förolämpad.
Efter det började han träffa dem personligen
och filtrerade bort de som var villiga att hjälpa till.
Han drog slutsatsen att det måste vara MizMedi,
ett BB specialiserat på infertilitetsbehandling.
Professor Hwang Woo-suk har betonat
att han bara har använt ägg donerade av ädla kvinnor
när det etiska problemet med ägg i studien dök upp.
Jag har redan uttryckt för utländsk media
min djupa och uppriktiga tacksamhet till de kvinnorna.
Jag känner dem inte personligen,
men de har frivilligt gått med på att donera sina dyrbara ägg
till experimentet.
Men vår utredning avslöjade att professor Hwangs påstående inte var sant.
De senaste månaderna
har vi säkrat bevis på att fler än 600 ägg
har tillhandahållits genom handel.
Kvinnan som handlade med en ägghandlare hon hittade på internet
verkade inte veta
att hennes ägg hade använts i professor Hwangs forskning.
En kvinna, som tillhandahöll ägg två gånger i professor Hwangs forskning,
erkände också att hon sålt sina ägg genom handlare.
NYLIGA BESÖK MÖDRAVÅRDSKLINIK
De rekryterade dessa unga kvinnor
för att tillhandahålla sina ägg för tre miljoner won
eller 2,5 miljoner won.
Är det några etiska problem med äggen som användes i experimentet?
Tja…
Äggen kanske köptes?
Vi har inga såna fall.
Tack, professor Hwang.
-Ha en bra dag. -Tack.
Antalet ägg de skaffade olagligt genom att rekrytera dessa kvinnor
är bortom vår fantasi.
Min första rapport om de etiska frågorna
angående äggen som dr Hwang använde
vände upp och ner på landet.
Rädda professor Hwang Woo-suk…
Efter att programmet sändes
omringade Hwangs anhängare MBC-byggnaden natt och dag.
På natten höll de ljusdemonstrationer.
"Förbjud PD Note från att sändas."
"Stoppa PD Note från att rapportera om dr Hwang Woo-suk."
Folk med funktionshinder och kändisar kom till demonstrationen
och vanliga civila som stöttade Hwang Woo-suk.
HWANG WOO-SUKS ANHÄNGARE 11 JANUARI, GWANGHWAMUN, SEOUL
På den tiden åkte vi till Seoul varje vecka.
Min dotter var bara sex år.
Vi åkte dit och det gick bra på dagen.
Men på kvällen blev hon sömnig och gnällde.
Så vi gick tillbaka till bilen.
Jag bar henne på ryggen.
Polisen eskorterade mig hela vägen till bilen.
De frågade var jag kom ifrån,
så jag sa att jag var från Cheongju.
Då sa de i hemlighet: "Du gör ett fantastiskt jobb."
Poliserna sa det.
Invånarna tittar!
-Invånarna tittar! -Invånarna tittar!
Låt honom forska!
-Låt honom forska! -Låt honom forska!
Kära koreaner,
forskningen vi utför just nu
är den första i världen.
För att återgälda ert varma stöd hittills
och för hoppet för patienter med obotliga sjukdomar,
ska jag fortsätta på den här vägen som forskare och inget annat.
Dr Hwang förstod den nationella inställningen på den tiden
och patriotismen.
Två dagar efter sändningen om äggen,
bjöd han in en hel svärm journalister
och höll en direktsänd presskonferens.
Ärligt talat känner jag att om jag var kvinna
hade jag extraherat mina egna ägg
för att utföra mina experiment.
Det här fallet visar hur det koreanska samhället hastigt sätter resultaten först,
skjuter allt annat åt sidan,
och hur folk kan svepas med i denna dogmatiska och fascistiska tro
att sanningen kan förbises för landets skull.
"Varför underminerar ni en lovande forskare?
Ni borde hålla tyst för landets skull.
De utvecklar teknologi för landets utveckling.
Istället för att hjälpa landet klagar ni alltid."
Vår stolthet, vår hjälte
Vår bioteknik förbluffade världen
Dr Hwang, var stark
Dr Hwang, vi älskar dig
DR HWANG ÄR KOREAS HOPP OCH FRAMTID
Jag blev chockad över att kvinnorna erbjöd sig att donera sina ägg.
Det var första gången jag kände att vårt samhälle hade blivit galet.
För det brukar vara så här.
Många ägg behövs för experiment,
och äggen extraheras från unga kvinnor.
Jag har hört att det är en plågsam process att extrahera ägg.
Det var då det slog mig att vi var som Tyskland på 1930-talet.
Antalet frivilliga äggdonatorer för dr Hwangs forskning
har nu nått 1 000.
De sa att om det var så många problem med äggen,
skulle de anmäla sig som frivilliga
att donera sina ägg.
Hans anhängare höll nationella äggdonationsevenemang.
Kvinnor från alla samhällsskikt och familjer
med obotliga sjukdomar och funktionshinder samlades
för att skapa en stiftelse för donation av ägg
till forskning.
Om kvinnor förstår syftet och användningen
av äggdonation för forskning och behandling,
kommer de att delta av egen vilja och eget omdöme.
Vi är trots allt alla människor.
Vi känner oss förpliktigade att hjälpa de mindre lyckligt lottade,
och vi tror att det är den bästa vägen.
Det var inte lätt.
Det var det inte, men jag…
Det var forskning.
Forskning som inte kunde göras utan ägg.
Så jag erbjöd med glädje mitt…
Jag såg det som ett frö av liv.
Jag ville donera det.
Det var inte för Hwang Woo-suk,
utan för mänskligheten och ett högre syfte.
-Det var min avsikt då. -Doktorn!
Kom till Daegu!
-Ta hand om dig, dr Hwang! -Ta hand om dig!
Var stark! Vi stöttar dig!
Reportrarna och Hwangs anhängare campade redan utanför mitt hus.
Det hade varit en katastrof om jag hade åkt dit.
Jag hade blivit ihjälslagen.
Jag fick otaliga hot.
Hot i stil med: "Jag ska döda dig."
Allt möjligt.
Jag bodde på 13:e våningen i ett 15-våningshus.
Reportrar från ett tv-bolag firade sig ner från taket
och tog sig in genom fönstret.
De filmade mitt hem och det var på nyheterna.
En vanlig kritik jag fick var:
"Hur kunde du förråda din far?"
Att förrätta nåns bröllop i Sydkorea
betyder att man finns där för paret resten av deras liv.
Han bad mig att förrätta vigseln, och det gjorde jag gärna.
När hans första barn föddes
bad han mig att bli gudfar.
Så jag besökte sjukhuset och blev gudfar
till det nyfödda barnet.
Senare fick jag reda på att han under hela den tiden
hade mejlat med producent Han Hak-soo från MBC.
Det är inte rätt att säga att jag förrådde min mentor,
som inte ens är familj, för jag var inte delaktig i hans lögner.
Det är inte min definition av förräderi.
Ordet "förräderi…"
För forskare gäller det bara
när vi förråder sanningen.
Det finns en bild av forskare som rena sanningssökare.
För många vetenskapsmän tror jag att det är sant.
Det passar. Det var därför de började.
De kanske är smarta.
De kunde nog ha tjänat mer pengar på nåt annat.
Men många av dem är nyfikna och intresserade,
och de vill bara följa nyfikenheten.
Men vi har också vår karriär att oroa oss för,
och forskare, som alla andra, måste producera resultat.
Alla forskare är pressade.
Det finns mycket hopp och hajp kring många vetenskapliga områden,
och inte alla forskare i Hwangs position
hade gjort det han gjorde.
Enligt artikeln som publicerades i Science i maj
har Professor Hwangs team framgångsrikt odlat
elva stamceller.
Men det har uppstått tvivel
inom forskningsteamet om att cellerna var skadade
eller inte ens var stamceller.
En anonym forskare…
Han är ingen forskare längre. Han är potatisodlare nu.
Han älskar vetenskap.
Så han läste dr Hwangs artikel.
När han läste den igen visste han direkt att bilderna
av vad som påstods vara stamceller hade manipulerats.
De extra cellinjerna,
som professor Hwangs team påstår sig ha etablerat,
ska genomgå en DNA-analys för att bekräfta
om de verkligen är patientspecifika klonade somatiska stamceller.
Rapporten hade konsekvenser
för vetenskapen i alla avancerade länder på jorden,
för hundratusentals forskares karriärer,
doktoranders,
alla som skulle ha använt rapporten
som grund för sitt eget arbete, och sen misslyckats.
23 PROVER ANALYSERADE PÅ 3 INSTITUT
SNU,
som omvärderar professor Hwangs stamcellsforskning,
kommer snart göra ett tillfälligt tillkännagivande
på fjärde våningen på SNU:s högkvarter.
Jag ledde teamet för mänsklig forskning då,
så jag hade rådata med mig.
Jag hade också skrivit det första utkastet av Science-artikeln
och gett den till honom.
Han ändrade rådata-siffrorna framför mig som han tyckte passade,
som om han utövade sin auktoritet.
Han ändrade siffrorna, bara så där.
Han sänkte misslyckandena och höjde framgångarna.
Han strök över procenten med sin röda penna
och skrev ner siffrorna han ville ha,
och sa åt mig att skriva om artikeln.
I artikeln från 2005 rapporterade man
att elva patientspecifika stamcellslinjer
skapades genom somatisk cellkloning.
Men sanningen är att uppgifterna om dessa 11 stamceller
fabricerades från bara två stamceller.
Vi har nyheter som är både chockerande och förödande.
Det fanns ett vittnesmål om
att minst nio av professor Hwangs elva embryostamceller
är falska.
-Vad har du för planer nu? -Kommentera.
-Kommentarer? -Kommentera.
Min advokat gör det.
Bara ett ord, tack.
Vi hoppades att det inte skulle vara så,
men de första fynden från SNU:s interna granskningsnämnd
har fått hela landet att känna sig förkrossat och förbluffat.
Jag trodde att dr Hwangs stamcellsforskning
skulle ge definitiva resultat,
men jag visste inte vad som gick fel.
Men om han aldrig hade jobbat med att skapa min sons stamceller
till att börja med,
om han aldrig hade utfört forskningen alls,
då hade han varit en hemsk person.
Vetenskap bygger på tillit.
När det systemet kollapsar
måste det straffas hårt,
annars kollapsar all vetenskap.
Det blir slutet för en jätte inom den moderna vetenskapen.
För hans stab var det en sorgens dag.
Enligt lagen om strängare straff för ekonomiska brott,
har vi åtalat dr Hwang Woo-suk utan häktning
för bedrägeri, förskingring och brott mot bioetik- och säkerhetslagen.
Seouls åklagarmyndighet
är fyllt av klagorop.
Polisen mobiliserade tre enheter för att blockera åtkomst till byggnaden
ifall dr Hwangs anhängare, missnöjda med tillkännagivandet,
uppvisade extremt beteende.
Kort därefter sändes äntligen PD Note.
Jag såg det med min son och min fru.
Efter programmet
vände sig min son till vänster för att se på mig
och frågade:
"Pappa, betyder det att jag aldrig kan gå igen?"
"Gud kommer definitivt
att hjälpa dig
att uppnå det.
Vi tror på Gud, inte människor.
Så du behöver inte misströsta på grund av det här."
Då sa min son:
"Pappa,
jag känner likadant."
Och sen grät han.
Inte långt efter PD Note-incidenten…
…om dr Hwang…
…förlorade min son…
…medvetandet.
De ljög och måste hamna i fängelse.
Men det är inte vad som händer.
Vetenskapligt bedrägeri är inget brott.
Man kan inte sätta nån i fängelse för det.
Man kan fortsätta med sin karriär.
Dr Hwang hamnade i trubbel för att ha förskingrat pengar han hade.
Men vetenskapligt bedrägeri?
Man kan inte sätta nån i fängelse för det.
Jag ber om förlåtelse.
Jag skäms så mycket att det är svårt att ens be om ursäkt.
Med tanke på all kärlek, allt stöd och alla förväntningar ni visat mig,
har jag ingen rätt att vara här.
Jag erkänner allt, och än en gång vill jag be om ursäkt.
Affären var en bra läxa
och blev en milstolpe
inte bara för mig,
utan även för det vetenskapliga samfundet
i Korea och resten av världen.
Det vore fegt av mig att använda press som ursäkt för mina handlingar.
Vem gav mig pressen som fick mig
att göra nåt sånt här?
Det är bara en feg ursäkt.
Det här hände på grund av min omåttliga girighet.
Det finns ingen annan att skylla på.
Men på det stora hela,
om jag skulle födas på nytt och få chansen
att välja väg i mitt liv igen,
skulle jag välja samma väg.
Jag tror att det finns strukturella problem
i hur vi har byggt upp vetenskapen.
Och jag tror att vi ofta,
i förklädnad av att försöka göra den bästa vetenskapen,
uppmuntrar dåligt uppförande.
Jag tycker att det är väldigt viktigt att forskare tänker på etik.
Jag har tillbringat min karriär
med att försöka lära forskare hur de ska tänka på etik.
Alla,
vare sig vi är forskare, rörmokare eller basebollspelare,
måste ta ansvar för etiken i vårt arbete
och konsekvenserna av vårt arbete på andra.
SIBIRIEN RYSSLAND
Tack för inbjudan.
Du har gjort så mycket för utvecklingen
av paleontologi, speciellt molekylär vetenskap.
Vi uppskattar allt du har gjort för oss
och för molekylärvetenskap i hela Ryssland.
Det var en utforskning sommaren 2012
i Kazachye-regionen i nordöstra Sibirien.
På den tiden var jag mer vanärad
än jag nånsin varit under min vetenskapliga karriär.
Efter mycket hårt arbete rekommenderades jag för denna expedition.
Om jag inte producerade några resultat från denna utforskning,
skulle jag aldrig få en till chans.
Alla väggar är täckta av iskristaller.
Det var här vi hittade den unga mammutens armbågsben.
Grottan uppstod inte naturligt.
Mammutjägarna sprutade vatten med högt tryck
och bildade grottan bit för bit.
Jägarna var bara ute efter mammutens elfenben.
Men vi gick in för att vi ville ha proverna, inte elfenbenet.
Vi fick höra att grottan var farlig eftersom den kunde kollapsa.
Okej.
-Här är den. -Vi måste gå.
-Varför?
-För att… -Varför måste vi gå?
-Varför? -Vi måste dra oss tillbaka för att…
Ingången kollapsar.
-Jaså? -Ja.
-Okej. -Måste vi…
Okej, vi går ut.
Kom igen. Okej.
Mitt prov.
Om grottan kollapsade skulle alla där inne dö.
Det skulle inte gå att rädda oss. Alla skulle dö.
Vid den tidpunkten
var jag redo att ge mitt liv.
Jag var fast besluten att göra det.
Jag har levt länge nog,
och jag åkte dit
för att uppfylla ett vetenskapligt mål.
Så om mitt liv tog slut där,
skulle det ändå vara meningsfullt.
Det här lilla rummet har nog med högprecisionutrustning
för att färdigställa de första stegen mot skapandet av en mammutklon.
Processen övervakades av en professor
från Sooams koreanska biomedicinska teknikstiftelse, Hwang Woo-suk.
Bland proverna vi fick tag på
hittade vi muskelprover med spår av blod.
Det var då vi tänkte:
"Vi kanske äntligen kan förverkliga vår dröm."
Och det här fångades från det ögonblicket.
Allt vi behövde hitta var en enda levande cell.
Inofficiellt sagt har vi redan de levande cellerna.
Om det enorma projektet lyckas,
om den ryska regeringen går med på det,
vill jag sätta
några mammutar
i den demilitariserade zonen för att skapa ett "bälte" mellan Syd- och Nordkorea.
Det skulle bli början på återföreningen av de två länderna.
Initieringen av allt.
Att använda kloning för att bevara arter
eller återupplivning, som det kallas…
Det finns många problem. Ett är att det är väldigt resurskrävande.
Ett annat är att om man klonar,
så blir det inavel per definition.
Djuren kommer vara genetiskt identiska,
vilket inte hjälper artens hållbarhet på lång sikt.
En varelse som förts tillbaka genom kloning är inte vad varelsen är.
Varelsen existerade i ett ekosystem och i en tid
som gav alla möjliga sorters familjära
och territoriella och samexisterande
med andra djurs sammanhang i sitt liv.
Och nu tar man bara tillbaka den utanför sammanhanget.
Vad är en Tyrannosaurus Rex utanför juraperioden?
Det är bara en skenbild,
en låtsas-Tyrannosaurus Rex.
COMOSJÖN ITALIEN
Nu går vi. Csillo, kom! Nu går vi.
Nu lägger vi…
…din första kropp i jorden.
Att klona min hund är det bästa jag har gjort i mitt liv.
Folk skriver:
"Du leker Gud" eller "Det är inte samma hund."
Alla är negativa.
Alla ställer samma fråga.
"Genetiskt sett är det samma,
men personligheten måste vara annorlunda."
Och jag svarar alltid att det är samma hund.
För att om man klonar en hund
och sätter den i samma miljö, i samma familj,
med samma barn omkring,
kommer han bete sig precis som den första.
Jag ser det inte som att jag klonade honom. Han är Csillo, han kom tillbaka.
Han överlevde döden.
Kloningsprocessen är kraftfull och kan hjälpa många människor.
Kloning är egentligen bara reinkarnation.
Det återskapar kroppen som är borta.
Ja, jag tycker att det är väldigt användbart.
Här ligger din första kropp.
Och…
…snart tar du över hans roll.
Det är konstigt för mig, för Csillo är stor nu.
Det känns som om han ersätter honom helt,
så för mig är det som att säga:
"Du tar över hans roll nu."
Vi har äntligen hittat en plats där han kan vila i frid.
Kinesiska forskare har klonat två friska apor
med samma teknik som skapade fåret Dolly för 20 år sen.
Barriären med att klona primater är nu över.
I princip kan alla primater, även människor, klonas.
Teknologi är alltid kontroversiellt.
Bilen var säkert kontroversiell.
De var upprörda över att den skrämde hästar.
Allt vi gör är kontroversiellt.
Jag förlorade två döttrar när de var väldigt små.
Och den första, Anya…
Jag glömmer aldrig hur det påverkade mig.
Det påverkar mig än i dag.
Jag höll henne i mina armar när de kopplade bort henne.
Om nån sa till mig:
"Vi kan klona henne och få tillbaka henne."
Hon hade inte hunnit utveckla en personlighet.
Hon skulle bli identisk, genetiskt likadan.
Hon skulle bli min dotter.
Skulle jag säga ja?
Och…
Jag måste säga ja.
Det finns inget värre än små kistor.
Finns det en roll för kloning av människor?
I väldigt utvalda fall.
Om nån sa till mig:
"Vill du bli klonad?" Jag ska kremeras.
Ingen tar tillbaka mig.
Ingen leker med mitt DNA.
Vetenskapen galopperar ofta långt före etiken.
Och etiken måste komma ikapp,
för vetenskapsmän är där ute och gör experiment
och ibland kommer de på nåt
och vi måste säga: "Vänta lite.
Vi måste prata om det här."
Tyvärr är det ofta bara etikerna som säger det.
Ingen lyssnar på oss.
Men ibland blir det samtalet väldigt allvarligt.
Ibland lyckas vi få folk att lyssna och säga:
"Det här är på väg,
och vi måste vara uppmärksamma på det."
SEOUL SYDKOREA
Korea är landet där jag föddes.
Jag känner mig lugn varje gång jag kommer hem från utlandet,
även om det bara är en eller två gånger om året.
Pastorn.
-Herregud. -Välkommen.
Hur har du haft det?
Herregud.
Pastorn.
Du har inte åldrats alls.
Inte du heller, pastorn.
Vi går in.
Du ser yngre ut.
Pastorn, jag har velat träffa dig.
Hyeon är nån jag aldrig kan glömma.
De ädla löften jag gav honom.
Jag hoppas
att du fortsätter hålla löftet du gav Hyeon
i ditt hjärta som du har gjort hittills.
Det finns många andra som är som Hyeon, eller hur?
-Ja, det gör det. -Det finns så många.
Ja.
Jag tror
att de har gett dig ett uppdrag att hjälpa dem.
Bland dem som kritiserar kloningsteknologin…
…hävdar vissa att kloning strider mot Guds order eller skapelseauktoritet
och att det är ett försök
att leka Gud.
Men
hur kan nån våga påstå
att detta är Guds rike?
Undertexter: Sara Terho