Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PERUSTUU JAN BRZECHWAN ROMAANIIN AKADEMIA PANA KLEKSA
RAHDAR SUSIMUKSIEN VALTAKUNTA
Prinssi,
löysin murhaajan, joka tuotti suvullemme niin paljon tuskaa.
Vuosia sitten hän otti linnun muodon -
ja piiloutui herra Kleksin akatemiasta kertovaan satuun.
Saamme hänet kynsiimme.
Hän saa ansaitsemansa rangaistuksen.
Kukaan ei enää koskaan seiso tiellämme.
NEW YORK PUOLALAISKORTTELI
Pois tieltä, poika. -Nimeni on Ada Uhmakas, paksukainen.
Häivy jo siitä!
Aloitetaan.
Hei, isä.
Täytän tänään 12.
Näytän sinulle lempijuttuni.
Lempijuttuni on hyvä suunnitelma.
ÄITI: SAAT HUIPPUJUTUN!
Usko pois, suunnittelin täydellisen päivän.
Syön makeaa vain kerran vuodessa.
En halua diabetesta ennen keski-ikää.
Sitten moikkaan kavereita. Tiedän kyllä, että he tulevat yllätysjuhliini.
Nähdään pian!
Lopuksi käyn siellä, missä kävimme aina syntymäpäivänäni.
Täällä opetit minulle kaiken osaamasi.
En ikinä osannut keskittyä.
Kuin päässä hyppisi apinoita.
UKRAINAN ARO
Älä lähde.
Se palaa kyllä.
Me palaamme aina.
MEKSIKO PARAÍSO
JAPANI KŌBE
BRASILIA SÃO PAULO
Töihin siitä.
PUOLA KATOWICE
Magda Dylewska kaupunkisuunnittelusta,
miksi kerrostaloissa on metallipiikkejä lintujen esteeksi?
Koska pulujen jätökset voivat vaurioittaa ulkoseiniä.
Tuo ei ikinä mene oikein.
Oletteko nähnyt lintua, jonka jätökset voisivat tuottaa vaurioita?
Senhän pitäisi painaa 50 kiloa.
Pitää opetella laskeutumaan.
Hän sanoi: "En tiedä. En ole koskaan käynyt Pariisissa."
Kiko, sinut on valittu miljoonien joukosta.
Herra Kleks näki sinussa suurta potentiaalia ja intohimoa.
Pääset kukoistamaan maailman etevimpien lasten kanssa.
Pakkaa tavarat.
¡Vamos, amigo!
Hei, tuo on siistiä. -Siistiä.
Hyvä, Linnut!
Tämä on lintujen maailma!
NEW YORK LINNUT
Suunnitelma toimii.
Kaikki huutavat: "Yllätys!" Olen ihan äimänä.
Hei, Ada. -Hei.
Kiitti.
Anteeksi. Koira on taas oven edessä.
Hyvää syntymäpäivää, Ada.
Toivottavasti pidät lahjasta.
Mikä se on? -Opetan jonain päivänä.
Kiitos kovasti. Heippa. -Hei sitten.
Hei.
Minä tulin. Tulkaa esiin.
Missä olette?
UHMAKAS SOVITTELI OSAPUOLTEN KIISTAN
KLEKSIN AKATEMIA
UHMAKAS KATOSI 6 VUOTTA SITTEN
Et ikinä usko tätä. -Tiedän jo.
Puhuin ecuadorilaiselle diplomaatille. Hän löysi jäljen Guatemalasta.
Ada. -Lopeta jo isän etsiminen!
Ada.
Anteeksi, että unohdin synttärit. -Olisit pysynyt suunnitelmassa.
Isä on poissa.
Minä olen yhä tässä.
Hyvitän tämän. Lupaan sen.
Kuule…
Miten barbaarista.
No,
se nähtävyyksistä.
Prinssi Matias.
Kuningas määrää sinut susimuksien valtakuntaan.
Joudut susioikeuteen.
Peräänny, nainen.
Valmistaudu kuolemaan.
Olen tavallinen tyyppi enkä lintu. -Mitä on tekeillä?
Rouva.
Lähettäkää tukijoukkoja.
Näetkö tämän, isä?
Missä oletkin.
Kunpa joskus näet tämän videon -
ja palaat kotiin.
Pidä se sänkysi vieressä, ja minä teen samoin.
Näen siitä unesi.
Kun näet pahaa unta,
minä hieron peiliä, ja painajaiset katoavat.
Tämä näyttää tien. Pelasta maailma.
Hoidan kaiken täällä. Minulla on suunnitelma.
Kuka nyt poistaa painajaiset?
En suunnitellut näin. -Hei, anteeksi.
Anteeksi, señora. Hei.
Avaisitko ikkunan?
Hei.
Anteeksi, saanko käydä vessassa?
Kuka sinä olet?
Lintuna pahinta on se, kun luonto kutsuu.
Ihmisen on helppo käydä vain vessassa.
Meillä linnuilla on vaikeaa. Emme edes tiedä, milloin… Tiedäthän.
Puhuin yhdelle tipulle.
Sirkutimme menemään, kun yhtäkkiä… -Eikä.
Niinpä. Tosi noloa, usko pois.
Anteeksi.
Hei.
Anteeksi, en edes esittäytynyt.
Nimeni on Matias, ja olen lintu. -Lintuko?
Tulin kutsumaan sinut Kleksin akatemiaan.
Aikasi koitti, Ada.
Jestas.
Kolme kirjaa sinulle, kyyti satuun minulle.
Valitan, mutta se on lasten akatemia.
Jos haluat,
sanon sinua pomoksi.
Miksei.
Ihan älytöntä.
Pitää kiitää.
Tiedän tunteen.
Mitä pelkäät?
Akatemia on satumaailman arvostetuin oppilaitos.
Satumaailmaa ei ole. -Odota.
Oppilasmäärä toki vähenee kuten lasten mielikuvituskin,
mutta akatemia on oikeasti olemassa, ja sinä olet siellä tärkeässä roolissa.
En usko mielikuvitukseen, eikä uusi koulu ole suunnitelmissa.
TAIKUUS ON TODELLISTA
Rehtori on Ambrosius Kleks. Hän on loistava opettaja ja ystäväni.
Hän on myös isäsi veli.
Ei isällä ole veljeä. -Tosimaailmassa.
Mielikuvituksen takia isä meni maailman toiselle puolen.
Muuten hän olisi jäänyt…
Mikä on Kleksin akatemia?
En odottanut tätä vielä.
Kävikö Matias-lintu luonasi? -Se oli kahjo, joka luulee olevansa lintu.
Isäsi ja minä opiskelimme akatemiassa. Siellä me tapasimme ja rakastuimme.
Äiti, ei tämä ole mitään satua.
Olen jo iso. Puhu totta. -Sinä olet…
Olet suurmestari Alex Uhmakkaan tytär.
Sinussa on suuri voima, ja akatemia kutsuu sinua.
Kaikki ovat sekaisin.
Ympärillä on pelkkiä sekopäitä.
Haluan vain suunnitelman. Ei enää satuja. Täytin jo 12.
Voit vältellä totuutta itsestäsi ja akatemiasta -
kuten välttelet sitä alakerran koiraa.
Mitä?
Mitä tiedätte akatemiasta? -Sinun pitäisi hyväksyä kohtalosi.
Ei ole mitään akatemiaa. Isä ei ollut mestari vaan tavallinen isä.
Kuka muu olette kuin naapuri? Miksi kaikki puhuvat akatem…
Voimasi -
saa oikean muotonsa akatemiassa.
Sitten pystyt ratkaisemaan kadonneen isäsi mysteerin.
Isänkö?
Kumman valitset, Ada?
Tuntemasi maailman -
vai elämäsi seikkailun?
Saako äiti tulla?
Miksi valitsit tämän paikan?
Oma asiani.
Selvä. En urki.
Kerron säännöt.
Lapsi voi mennä akatemiasta tosimaailmaan rajattomaksi ajaksi.
Pitää vain lausua loitsu. -Loitsuko? Vai niin.
Aikuinen voi mennä tosimaailmaan 24 tunniksi.
Jos ylittää tämän aikarajan, jää tosimaailmaan ikuisesti.
Siksi en voi tulla, kulta.
Maailmasta toiseen ei saa viedä vaarallisia esineitä eikä ruokaa.
Eläinten vieminen… on ehdottomasti kielletty.
Ada Uhmakas.
On aika lentää pois pesästä.
Muista, että saduista löytyy vastaus kaikkeen.
Kiinnitä turvavyö ja toista perässä.
Kun kukkia on maha täysi…
Syys pian kääntyy kevääksi.
Tuimasti pisti nokkonen.
Kovin surullinen olen.
Kokoa lauma.
Vaha ei sula.
Isä, me onnistuimme!
Tätä pitää kokeilla Ithakalla!
Konichiwa, minä olen Kiko.
Natasha, dobryi den.
Hei, minä puhun täällä.
Mielikuvituksen koulun oppilaat, tulkaahan tänne.
Kulaus Baabelin lähteestä saa teidät puhumaan samaa kieltä.
Juokaa vain.
Nokan kostuketta.
Kuu näin lampeen kastautui
Illan ratoks siellä ui
Kalaparvi silloin pohti:
"Kuka uimaan tulla tohti?"
Hei, nimeni on Kiko.
Oho, osaan muita kieliä. -Ymmärrän sinua. Entä sinä minua?
Hei, olen Batar. -Kuu se siihen pian vastas:
"Mä oon taivaan kultakala"
Mitä pöytä sanoi lusikalle? -…kalastaja otti kuun, sen onkeen nappas…
Ei mitään. Pöydät eivät puhu. -…kastikkeeseen laittoi, sai aamupalan
Kuka tänne tulla tohti? -Zita, puujalkavitsien kuningatar.
No, ruvetaanpa töihin.
Tervetuloa Kleksin akatemiaan.
Puhuva lintu.
Ihmisenä hätä ei yllätä.
Lintuna taas hätäilen minne sattuu.
Nyt alkaa meidän satu Ja lampaat tanssii kadul'
Kun Pinokkio laulaa Puutkin keinuu, pauhaa
Täällä musa aina soi
Rytmin unohtaa sä voit
Ei tarvi mietiskellä
Tee laulut sydämellä
Akatemiassa luovimmat ideat -
materialisoituvat perhosiksi,
jollaisina ne lentävät tosimaailmaan -
inspiroimaan kaikkia.
Täällä linnut haukkuu vaan Käärme raapii koivellaan
Alkaako se tuntua?
Anna sen siis kuulua!
On mielikuvitusta Ei koskaan taivas musta
Ja lentokoneet lasten Nousee taivaita vasten
Tämä on maailman suurin satukokoelma.
Osa näistä kirjoista on universumin ainoita kappaleita.
Voit aina oppii uutta Siis käytä tilaisuutta
Tarvit vain uskallusta
Tää on mielikuvitusta!
Kun musa alkaa soimaan Voit alkaa karkeloimaan
Voit mennä muitten sekaan Treenaan karatea
Täällä huojuu taikapuut Laulaa kukkien suut
Hummerit kertoo huhuu -Ja kaikki linnut puhuu.
Mahdotonta.
Mahdotonta!
Nappaan teidät!
Näen laivoja
Ja syvyydessä
Helmiä merenpohjan kätkössä
Minä kellun
Veden hohdossa
Menneisyyden varjossa
Tässä on hyvä. Näin myrskypilvet kehittyvät.
Näitkö tuon?
Ei sua kiellä kukaan Tuu rohkeesti vaan mukaan
Voit professoriin luottaa -Kun vain maltat oottaa.
Aloitetaan.
Kastikkeeseen niin kuin kalan Laittoi sen, sai aamupalan
Marja on siinä.
Matias tulee pian. Yksi, kaksi ja kolme.
Tää lintu tanssii vaan Se kaiken opettaa
Se neuvoo ruoat, vaatteet -Ja kakkaa kaikkialle
Ilkeää pilkata, kun en voi sille mitään. -Älä nyt suutu.
Voi sentään! Apua!
Kylläpä potkaisi.
Professori, eikö marjoja saa lisääntymään?
Saisin olla aina ihminen. -Vai niin.
Annostelisin vastuullisesti. Voisin lopettaa milloin vain.
Entä uudet lapset?
Meillä riittää työtä. Tai siis heillä.
Onko suosikkeja? -Ehkä.
Voitte itse ottaa selvää. Voitte mennä tapaamaan heitä.
Miksi tehdä temppuja? -Minähän pidän näyttävästä sisääntulosta.
Vau. Kaksi vuorokaudenaikaa samalla.
Leijuvia saaria.
Kivi, paperi, sakset.
Saako istua?
Hieno rusetti.
Rusettipasta tunnetaan myös perhospastana.
Olen Ada.
Ja sinä olet…
Albert.
Tämä on pisamamittari.
Jokaisella on syntyessään 50 pisamaa.
Kun määrä vähenee nollaan, on mielikuvitukseton aikuinen.
Pahinta laatua. Mutta kun määrä kasvaa sataan,
on täynnä mielikuvitusta ikuisesti.
Puhaltakaa siihen.
Ei hätää. Pian näette numeron.
49 ja puoli! -40!
Vau, 50!
Tämä on Octavia, monitoimirobotti,
jonka loi Philip Rakvelle, merkittävä akatemian entinen oppilas.
Hus, mene siitä.
Hyvät naiset ja herrat,
nyt saapuu -
professori Kleks.
Mahtava tyyppi.
Mahdotonta.
Puhutaanpa vakavasti.
Tai hilpeästi.
En tiedä vielä. -Näetkö? Noin kerrotaan vitsejä.
Mielikuvituksen teoria.
Avatkaa oppikirjan sivu 12.
Sitä ei ole, koska kukaan ei ole kirjoittanut tästä oppikirjaa.
Mikä muuten on maailman mahtavin loitsu?
Abrakadabra.
Tiedän. -Tiedän sen.
Hokkuspokkus. -Tiedän.
Odotum suojelius. -Tiedän.
En kysy sinulta. Tiedän, että tiedät. -Tiedän, että tiedän.
Maailman mahtavin loitsu on -
"mitä jos?"
Tiesin.
Silloin tapahtuu taikoja, kun kysymme itseltämme: "Mitä jos?"
Meistä tulee luojia ja satukirjailijoita.
Sinähän olet Ada Uhmakas, Annan ja Alexin tytär, vai mitä?
Kuule, Ada, mitä jos Kleksillä olisi kolme kättä?
Entä mitä jos Matias olisi…
Ei kai taas. -…kello?
Mitä jos ei olisi kattoa?
Mitä jos ei ole mielikuvitusta? -Mitä?
Minä olen Ada Uhmakas.
Miten niin ei ole mielikuvitusta? Kaikillahan on. Kokeile vielä.
Kuvittele jotain.
Sulje silmät.
Kuvittele, mitä mieleen tulee.
Ihmeellistä.
Ei haittaa, vaikka kuvittelee jotain pahaa.
Taputa päätäsi tuosta. Kaikki voivat taputtaa päätään.
Valehtelit. Mielikuvituksesi on hyvä. Muuten se elukka ei olisi ilmestynyt.
Ruoka-aika.
Mikä sinua nokkii? -Anteeksi, mitä?
Mikä vaivaa?
Miksi minulla on vähän pisamia? Olenko siis jo aikuinen?
Melkein.
Lapsuus hupenee ikävien asioiden myötä. Siten mielikuvitus kaikkoaa.
Isä katosi, ja äiti unohtaa minut aina.
Mitä hyötyä mielikuvituksesta edes on?
Jokainen tarvitsee sitä. Se pitää vain -
elvyttää.
En pysty. Kaikki pitää suunnitella.
Eikä herra Kleks taida pitää minusta.
Tekikö isä hänelle jotain?
Suuttuiko hän jostain?
Herra Kleks antaa yhden marjan muodonmuutospensaasta joka päivä.
Kun syön sen, minusta tulee lähes ihminen.
Muutamaa tuntia myöhemmin… käy taas näin.
Siksi tarvitsen täydennystä.
Eikö pitäisi syödä vain yksi päivässä? -Virallisesti.
Kelpaat lintunakin.
Minulle riitti. Mihin vien loput?
Tiskikoneeseen.
Onko täällä tiskikone? -Ja kuivaava pyykkikone.
Setä.
Se alkaa.
Naamioinnin oppitunti.
Tunti päättyi.
Harmonian oppitunti.
Ilman harmoniaa ei voi luoda eikä keksiä.
Harmonia helpottaa kaikkea.
Eikö totta, Ada Uhmakas?
Nouskaa.
Istukaa.
Nouskaa.
Hyvä on. Sulkekaa silmät.
Hengityksestä on apua.
Ja yksi… Keskittykää nenän kautta tulevaan ilmaan.
Ja kaksi… Tuntekaa se.
Kolme…
Muistelkaa nyt jotain mukavaa,
tärkeää,
merkittävää.
Voihan itku.
Auttakaa minut alas!
Tämä ei ole vitsi.
En odottanut tätä.
Ei hätää, Kiko.
Olen Alex Uhmakkaan tytär.
Olemme valmiina, Ada.
Kolme, kaksi, yksi.
Kovempaa! -Ada!
Ada… -Me vain huvittelemme.
Mutta se ei ollut suunnitelma.
Käytä kykyjäsi vain professori Kleksin valvonnassa.
Muuten sinua -
rangaistaan.
Tulit akatemiaan ilman professorin lupaa.
Voihan itku.
Hän putosi taivaalta. -Onko hän susi vai tyttö?
Nimeksi tuli Nakki. -Onko hän vampyyri?
Vampyyri palaa auringossa.
Saako hän jäädä? -Emme tiedä rokotuksista.
Nakki…
Nakki saa jäädä.
Onko hänellä kirppuja?
Olemme valmiina. -Aika koittaa pian.
Mitä tekisimme tänään?
Jälkiruoka. Hölynpölyä.
Humpuukia.
Ei mitään erityistä. Oppitunti on mutta-karsinta.
Siinä korvataan mutta-sana siis-sanalla.
Mistä unelmoitte?
Haluan puhua eläimille, mutta ne eivät halua puhua minulle.
Haluan puhua eläimille, siis tarkkailen niitä ensin.
Opettelen huomioimista. Minun pitää… -Hei.
Minun pitää oppia kuuntelemaan niitä. -Hei.
Miten menee, kaveri?
Kerro, miten itselläsi menee.
Kysyt vain, kun lapset ovat paikalla.
Haluan taikuriksi, mutta mikään ei toimi.
Haluan taikuriksi,
siis harjoittelen harjoittelemasta päästyäni.
Haluan olla paras rugbyn pelaaja, mutta… -Mutta…
Haluan olla paras rugbyn pelaaja, siis alan pelata.
Riimitiimiharjoitus. Ensimmäinen lause. Bergamutin saarilla… Kiko.
Ei sellaisia olekaan. -Seuraava.
Bergamutin saarilla on koti kissavaarilla. -Bravo! Seuraava lause.
Siellä asui myöskin aasi… -…jolla oli kukkavaasi.
Siinä ensimmäinen säe.
Bergamutin saarilla on koti kissavaarilla -Seuratkaa.
Siellä asui myöskin aasi Jolla oli kukkavaasi
Mahdotonta.
Älä hoppuile. Ei kiirettä mihinkään.
Ja kanat kuopii multaa… -On niiden munat kultaa.
On omput tammipuussa… -Ja bansku lampaan suussa.
Ja kanat kuopii multaa On niiden munat kultaa
On omput tammipuussa Ja bansku lampaan suussa
Taidan lähteä pois. -Mitä?
En pärjää täällä.
Ja viisas vanha valas… -Se delfiineitä halas.
Ja fiksu pikku lohi… -Ui kastikkeessa ohi.
Ja viisas vanha valas Se delfiineitä halas
Ja fiksu pikku lohi Ui kastikkeessa ohi
Älä nyt. Kyllä sinä pärjäät. -Mutta…
Ei "mutta" vaan "siis". -Tännepäin!
Ja päällä lasivuoren… -Nään kilpikonnan kuoren.
Ja hiiret hiihtää latuu. -Ne saaret on vaan satuu.
Ja päällä lasivuoren Nään kilpikonnan kuoren
Ja hiiret hiihtää latuu -Ne saaret on vaan satuu, niinkö?
Istukaapa alas.
Pääsit tänne potentiaalisi vuoksi.
Kuten kaikki muutkin.
Aistit ovat pään sisällä. Samoin mielikuvitus.
Ruoan maku ei kuitenkaan tule itse ruoasta -
vaan sen väristä.
Mitä? -Ole hyvä.
No, ottakaa vain rohkeasti.
Tunnustelkaa väriä. Kuunnelkaa makua.
Aivan. Hyvä, juuri noin.
Nyt te muut. Tiedätte säännöt.
Hienoa. Jatkakaa.
Mainio oppitunti. -Sinun vuorosi.
Meillä on omena.
Sulje silmät ja keskity.
Hyvä.
Teinkö minä tuon? -Hyvä.
Huomio!
Katsokaa ylös!
Miten menee, kaveri?
Hyvää yötä, maailma.
Tiedät, ettei tähän ole lupaa.
"En ole lintu. Olen prinssi.
Vaeltelu on aina ollut intohimoni.
Livahdin usein yöllä tutkimaan satumetsiä,
mitä isäni ei hyväksynyt, koska pelkäsi.
Nyt tiedän miksi.
En voinut muuta. Se ei ollut tarkoitus.
Hän pisti vatsaani veitsenterävän kyntensä.
Isäni kutsumat lääkärit eivät osanneet parantaa minua.
Sitten palatsiin saapui tohtori Pai-Hi-Vo. Tunsin virkistävän voimanpuuskan."
Ammuit susimuksien kuninkaan.
Tiedäthän, että susimukset ovat hirvittävän kostonhaluisia.
Siksi saat taikavoimaisen mongolikaanien hatun.
Jos joudut hengenvaaraan…
"…pue hattu, niin voit muuttua haluamaksesi olennoksi."
Kun vaara on ohi, vedä vain napista.
"Olet oma itsesi…" -…jälleen.
"Susimukset murtautuivat palatsiin. Näin, että hatun nappi oli kadonnut.
Minulla ei ollut aikaa etsiä sitä. Puin hatun ja sanoin…"
Haluan olla lintu.
Minusta tuli se, mikä olen nyt.
Anteeksi. Olin vain kamalan utelias ja…
Kirjoitan kastamalla nokan musteeseen. Siksi kirjaimet muodostuvat pisteistä.
Olen etsinyt nappia jo kauan, jotta voisin palata ihmiseksi.
Susimukset löysivät minut.
He aikovat tehdä armottoman hyökkäyksen.
Kerrotaan professorille. Meidän pitää keksiä suunnitelma.
Professori tietää kaiken. -Hetkinen.
Tiesit tulevasta hyökkäyksestä, mutta toit tänne lapsia.
Ehkä sinun pitäisi antautua susimuksille.
Sitten tarina jää kesken. -Mikä tarina?
Sinussa on suuri harmonia, joka voi pelastaa akatemian.
Ada, sinä olet vastaus kaikkiin kysymyksiimme.
Ei, sekoitat minut johonkuhun toiseen.
Olemme valmiina, prinssi.
Miten pääsemme sinne?
Odotamme kutsua.
Diego, keskity omaan palaasi taivasta. Kiko, hajota pilvet. Pelkkää vesihöyryä.
Professori, se ei toimi. -Kokeile vielä.
Pilvi on kuin stressi, se hälvenee kyllä. -Keksin vitsin.
Voi ei, Matias-linnulta tulee läiskä.
Hyvä vitsi.
Akatemia pitää sinusta. -Professori Setä.
Nämä kuuluivat isällesi.
Mitä isä oikein pystyi… siis pystyy tekemään?
Hän pystyy -
sovittelemaan ihmisten riitoja.
Se on hieno harmonian ja empatian taito. -Mitä on empatia?
Se on kyky ymmärtää muiden olentojen ajatuksia ja tunteita.
Erityinen hetki, kun "minä" katoaa,
ja alkaa miettiä: "Miltä minusta tuntuisi sinuna?"
Nakki.
Mikä olet muiden mielestä? -Lemuava ja epäilyttävä kirppukasa.
Empatian puutetta.
Mitä sinä näet?
Olet täällä yksin ilman äitiä ja isää.
Tiedän tunteen.
Sinua luullaan pahaksi, mutta olet hyväsydäminen.
Olet ystävien joukossa. Sydämesi ei eksy.
Tuo on empatiaa.
Pue ne. Nakki, älä syö muurahaisia. Mene muiden luo hajottamaan pilviä.
Taputa.
Miten palaan ennalleni?
Miten palaan?
Taputa uudelleen.
Professori, tulkaa katsomaan.
Täällä on susia! -Rauhoittukaa.
Hyvät ihmiset, yksi kerrallaan rauhassa!
Minähän sanoin.
Kiitos.
Aladdin, mitä tapahtui? -Kaikkialla on susia, tai siis ihmisiä.
Voi ei! -Siis susi-ihmisiä.
Niitä on joka sadussa paitsi akatemiassa.
Ehkä ne eivät osaa sisään. -…äiti lopetti sadut.
Kun tulit akatemiaan,
en tiennyt, miten reagoida.
Olet ihan kuin isäsi. -Mutta miksi minä?
Miksi minä olen vastaus uhkiin ja kysymyksiin?
Koska niin sadussa lukee.
Mutta… -Ei "mutta" vaan "siis".
Siis mitä sadussa lukee?
Ei enää salaisuuksia. Satuhahmot olivat kauhuissaan.
Joskus jonkin pitää päättyä… -Eikä pidä.
Tässä on kuumaa kaakaota.
Oletko enemmän ihminen vai peura?
En tiedä. Oletko enemmän ihminen vai susi?
Lisää peittoja.
Vielä yksi juttu. Te molemmat voitte olla, kuka haluatte.
Korvat, hampaat ja sarvet eivät määrää tulevaisuutta.
Seurataan Nakkia. -Miksi?
Hän vaikutti vähän oudolta.
Hän meni satuovien laaksoa kohti. En halua mennä yksin. Tuletko mukaan?
Tämä nappaa suden. -Entä jonkun meistä?
Vain susi joutuu susiansaan. -Mistä ansa sen tietää?
Albert, tule.
Hei. Oletteko nähnyt pörröistä tyttöä?
En, mutta näin kyllä aika paljon -
susimuksia.
Haluatteko maistaa?
Ei kannattaisi.
Oletteko nähnyt söpöä pörröistä tyttöä? -En.
Oletteko nähneet valkoista kania? Se meni juuri tuonne.
Mennään.
Sinähän jäädyt. -En jäädy.
Tulitikkuja on vielä.
Albert.
Pikku petturi.
Prinssi, aika on koittanut.
Albert.
Tämä on minun huoneeni, koska se on täynnä salaisuuksiani,
eikä kukaan saa tulla sisään.
Mitä? En ymmärrä, mitä sanotte.
Kysyn uudelleen.
Missä prinssi Matias on? -En tiedä ketään sellaista.
Puhu. -Täällä ei ole ikinä asunut sellaista.
Etsitään Matias,
katkaistaan häneltä kaula ja palataan kotiin.
Lähde akatemiasta!
Puhuin sinulle, senkin ilkeä naarassusi vailla mielikuvitusta. Lähde akatemiasta.
Et muista isoisääsi, mutta minä muistan veljeni kuoleman liiankin hyvin.
Haluan peittää koko akatemian koston hajuun!
En ymmärtänyt.
Veljet ja sisaret, suden verestä syntyneet.
Hän toi meidät tänne.
Hän hiipi akatemiaan ja avasi oven voittoomme.
Hän on sankarimme.
Mikä sankari? Se on vain Nakki. -Petturi.
Ada Uhmakas tietää, missä Matias on.
Ada Uhmakas, tiedän, että olet täällä.
Kerro, missä prinssi Matias on. Lupaan, ettei sinua satuteta.
Etsikää hänet.
Tämä on kai sinun.
Kaikki on menetetty, vai mitä? -Ei kaikki ole menetetty.
Avaa köydet, tai hukka meidät perii. -En pysty.
Suunnittelit kaiken. -Enkä.
Ja minä pyysin Kleksiltä, että saisit jäädä.
Matias oli oikeassa. -Tykkään olla täällä.
Siksikö toit susimukset tänne? -He ovat isompia ystäviäni.
Näytin, miten siisti olen. Sain heiltä kunnioitusta.
Miten heistä pääsee eroon? -Et voi olla molempien ystävä.
Harmi. Toivoin kaikkien tulevan toimeen yhdessä.
Kolutkaa joka kolkka.
Sinä siis.
Ei epäilystäkään, annatko Matiaksen ilmi.
Se on vain ajan kysymys.
Kauanko aiot katsella ystäväsi kärsivän?
Lopeta! Häneen sattuu!
Päästäkää hänet!
Tarina saa tulla päätökseen, kunhan ette satuta lapsia.
Viekää hänet.
Akatemian ja muiden satujen asukkaat.
Häipykää!
Palatkaa koteihinne.
Ja sinä, Ada…
Hän juoksi järveä kohti.
Albert.
Älä tule.
Pysähdy.
Minä eksyin.
Kun näin… -Älä liiku.
Autan sinut pois sieltä.
Apua!
Ota kiinni jostain. Melo tännepäin. Tai ojenna käsi. Kurkota.
Anna käsi.
Albert.
Olit ainoa ystäväni.
Ei, älä puhu vaan liiku. Et saa jäätyä.
Sinun avullasi en ollut enää friikki. -Älä sano noin. Tee jotain.
Laula minulle. -En osaa laulaa.
Laula se, mitä lauloit akatemiassa, kun näin sinut ensi kerran.
Albert, ole kiltti.
Ole kiltti.
Pilvien harmaiden
Varjot kun värin taas peittää
Kutsuthan mua niin eksy en
Ja silloin en yksin jää
Hyvä, kestä vielä. Joku näkee meidät kyllä pian.
Tähdetön yö
Kun valon syö
Ja kaiken ilon hävittää
Kutsuthan mua niin eksy en
Ja silloin en yksin…
…jää
Näen laivoja
Ja syvyydessä
Helmiä merenpohjan kätkössä
Minä kellun
Veden hohdossa
Menneisyyden varjossa -Albert, ei!
Sinä olit minun paras ystäväni.
Salaiset ovet, kultaiset portit
Lumottu aika ritarien urheiden
Näin tarinoita kertoivat äidit
Iltaisin keskellä suuren tyyneyden
Ei. Tämä satu ei voi päättyä näin.
Sua seuraan satujen maahan
Kuiskaa vain niin nukahdan
KLEKSIN AKATEMIA
"Ada saapui Matiaksen huoneeseen, jossa näki kirjan ja alkoi lukea.
Hän huomasi sadun jäävän kesken -
juuri siihen kohtaan, jossa hän on nyt.
Tämä yllätti Adan."
Tätä satua kirjoitetaan yhä.
"Yhtäkkiä Ada kuuli karmivan äänen."
Häivy akatemiasta.
Olen tyttäresi ja minulla voi olla voimia, mutten pystynyt pelastamaan akatemiaa.
En pystynyt päättämään satua.
Kleks, naapuri ja tohtori olivat väärässä.
Kaikki olivat väärässä paitsi minä.
Ne eivät toimi tosimaailmassa.
Niin.
Huono suunnittelu.
Menetin ystäväni.
Menetin isäni.
Menetin setäni.
Se selvästikin lukee akatemiasta kertovassa sadussa.
Eikä. Tämä satu on kesken.
Yritin kirjoittaa loput, mutten pystynyt. En osannut käyttää sitä… kapinetta.
Satua ei luoda silloin, kun sitä kirjoitetaan.
Se syntyy ensin kirjoittajan päässä.
Olkaa kiltti, ei enää filosofiaa vaan yksinkertaisia sanoja.
Olen vain tyttö, jonka suunnitelma ei toiminut.
Mitä tohtori sanoisi?
Tohtori.
Tänään oon kaukainen muisto
Kaiku lapsuuden vain
Kerran elin unelmaa varten
Maailma oli sun ja mun ain
Milloin Matias tappoi susimuskuninkaan? -Vuosikymmeniä sitten.
Toivoa on yhä. Niissä silmissä oli hyvyyttä.
Kenen?
Keksin, miten satu päättyy.
Sitten sinun pitää palata akatemiaan kirjoittamaan se.
Nappi puuttuu yhä.
Jos voitat pelkosi, löydät vastauksen.
Olen Alex Uhmakkaan, harmonian mestarin tytär.
Erityinen hetki, kun "minä" katoaa.
Jos voitat pelkosi, löydät vastauksen.
Alkaa miettiä: "Miltä minusta tuntuisi sinuna?"
Se vain räksyttää päivät pitkät. Rasittavaa.
Toivottavasti Mets voittaa.
Kenen koira se on? -Ei tässä pysty istumaan, kun se haukkuu.
Missä puhelimeni on? -Miksi olet tiellä?
Syö tämä. Koira syö sen, jos se putoaa.
Olen dieetillä.
Hullu koira.
Räyhäät, koska kukaan ei pidä sinusta.
Ollaan ystäviä, jos haluat.
Nappi.
Hei, Diego. Ada tässä.
¡Hola, Ada! Mitä kuuluu?
"Diego kertoi muille oppilaille.
Ystävykset päättivät palata pelastamaan akatemian."
LOPPU KOITTAA
Nyt kirjoitan oman satuni.
En lue enää.
Älä tee sitä, Ada.
Kukaan ei synny pahaksi.
Se johtuu olosuhteista ja valinnoista.
Aikuiset tarvitsevat meitä.
Ada. -Setä, miksi sallit näin paljon kurjuutta?
Mielenkiintoinen aihe. Tiesin tämän kyllä, mutta elämä…
Nyt minä puhun. -Kehtaatkin…
Opin käyttämään voimaani. Osaan empatiaa. Sisäinen tyyneys on vahvuuteni.
Lisäksi löysin… napin.
Mutta… -Ei "mutta" vaan "siis".
Tule siis mukaan pelastamaan akatemia. -Hyvä on, sait ylipuhuttua. Vapauta minut.
Kuule, tein päätöksen.
Saat sanoa minua sedäksi. -Sanon jo.
Niin, muttet kysynyt lupaa. -Auta vähän.
Ei väkisin.
Voimalla.
Tule.
Luota minuun.
Ei!
Sinun vuorosi kokeilla.
En minä osaa. -Olet valmis.
Ei!
Hän ei ole valmis.
Siistiä. Huippua. Minä lensin. Sehän on täysin normaalia.
Ehkä vielä joskus siitä tulee harrastus.
Professori. -Tulkaahan.
Hei. -Professori.
Minä lensin juuri äsken.
Mitä aiomme, setä?
Professori Setä.
Ensin kokous ja äänestys. Ellei vähintään 25 prosentin enemmistöä saavuteta,
ratkaisevan äänen saa korkeimmalla oppiarvolla.
Antakoon kuu sinulle voimaa.
Se oppiarvo on minulla. -Hei, he huijaavat.
Entä tarjoilu? Kuka haluaa omenapiirakkaa? -Minä.
Susimukset ovat kuolemattomia. Se eukko palauttaa heidät kuunvalolla.
Suunnitelma on tämä. Professori Setä, vie häneltä sormus.
Diego ja Natasha, verhotkaa varalta kuu pilviin.
Muut, hajaantukaa ympäri akatemiaa. Pitäkää susimukset erillään.
Entä sinä? -Minä…
Hoitelen kuninkaan.
Hei!
Tervetuloa meidän satuumme.
Ei hätää.
Vintiö.
Hoidelkaa muut. Ada on minun.
Haluat varmasti, että teloituksesi näkyy takariviin asti.
Mistä sait…
Mahtava marja.
Anteeksi, rouva.
Keskeytitte akatemian hyvin lahjakkaiden lasten opetuksen.
Toinen häkkilintu lennähti lopulta paikalle.
Matiaksen teko oli itsepuolustusta.
Häntä ei voi tuomita. -Vai tuomita? Otamme teloituksen.
Entä kahvi jäätelön kera? Aiotteko tappaa? -Vai tappaa? Otan tyrmäyksen.
Voihan itku.
Isäkin uskoi, etteivät tytöt taistele.
Kuule.
Se oli paha virhe.
Onneksesi en sahaa sinua kahtia.
Tiedättekö tämän? Mihin susi menee, kun eksyy?
Hukkaan.
Tämä on aidon soturin tehtävä.
Sinä olet Ada.
Lähetin sinut kotiin, mutta palasitkin estämään minua.
Lopetan vasta, kun vapautat Matiaksen.
Hän tappoi isoisäni. -Ja maksoi siitä jo.
Susien maailmassa koston laki vallitsee.
Onko se sinun mielipiteesi vai sen vanhan eukon?
Susimukset palaavat omaan satuunsa. Heidän johtajansa sanoi:
"Täällä on valmista. Palataan kotiin. Toistan.
Susimustoverit, lähdemme akatemiasta. Pienen merenneidon ranta odottaa."
Idiootit, en minä sanonut tuota. Olen tässä.
Sairaiden tavaroiden huone.
Tule jo.
Entä tämä? Kuka sanoo "ohhohhoh"?
Kuka? -Joulupukki takaperin.
Arvoitus selvä kuin pläkki: pieni lintu, iso häkki.
Susimukset, lähdemme akatemiasta. -Matias.
Pomo kutsuu. Pärjäile, muksu.
Hoitelen hänet.
Soitan suoraan sydämestä.
Valmis. Mennään.
Olet kovin nokkela.
Sinä olet hirveä.
Et tunne minua.
Ystäväni kuoli takiasi.
Hänen nimensä oli Albert. Hän kuoli paetessaan laumaasi.
Olen pahoillani ystävästäsi. -Niinkö?
Et silti säästä Matiasta, joka on myös ystäväni.
Pysy tyynenä, Ada.
Veljet ja sisaret, suden verestä syntyneet.
Keksimme jotain.
Kauan odottamamme hetki on vihdoin koittanut.
Olet murhaaja, jos tapat hänet. -Vaiti.
Veljelleni tehty vääryys kostetaan viimeinkin.
Haluatteko, että joskus joku kostaa Matiaksesta?
Vangin viimeinen toive on tapana toteuttaa,
mutta sinun epäonneksesi me olemme eri sadusta.
Voimme estää tämän. Tiedän tunteesi.
Miten voit tietää?
Vie loppuun, minkä aloitit.
Vauhtia! Joko sinä tai hän.
Sinut pakotettiin julmaksi.
Älä tee sitä. Et ole sellainen.
Nyt koittaa kosto!
Tämä on oikeus! Synninsovitus!
Ei tämä ole synnin… mikä lie.
Tämä on uusi järjetön hulluus. Se ei lopu koskaan.
Menetit isoisän. Matias menetti vanhemmat ja elämän.
Menetin isän. Albert kuoli tuon akan takia.
Haluatko jatkaa tätä?
Anna Matiaksen edes palata ennalleen.
Toteuta hänen viimeinen toiveensa. -Miten?
Irrota minut.
Prinssi!
Siirry!
Sano se, prinssi.
Haluan olla oma itseni.
Luulin,
että minulla oli koko elämä edessä.
Hän kärsi jo rangaistuksen. Hän piileksi väärässä kehossa koko ikänsä.
Kosto sokaisi teidät.
Mutta se ei ole teidän tunteenne vaan hänen.
Viha täyttää silmänne ja sydämenne, mutta te ette ole sellaisia.
Miksi vastustamme toisiamme?
Miksemme voi vain olla lapsia, kuvitella satuja ja siirtää pilviä?
Vain me voimme päättää tämän turhan sodan.
Ollaan oma itsemme.
Ollaan lapsia.
Veljet ja sisaret!
Kenenkään kuolema ei voi täyttää toisen kuoleman jättämää tyhjyyttä.
Palaamme kotiin!
Veljeni puolesta!
Päästä heidät.
Jos joskus tarvitset apuani, purista sitä tiukasti ja sano nimeni.
Saat jäädä tänne. Sinusta ei ole roistoksi.
En tiedä nimeäsi.
Vincent, suden verestä syntynyt kuningas.
Voihan itku. -Mikä litku.
Tuo on hyvä.
Mitä seuraavaksi? -Te palaatte koteihinne.
Minä korjaan akatemian, ja…
Niin?
Kuule.
Teit juuri saman kuin isäsi.
Päätit tuskan täyteisen sodan. Pelastit viattomat.
Alex olisi ylpeä.
Olet rakas, professori Setä.
Hei, isä. Täytän tänään 13.
En suunnitellut mitään. Tulkoon, mitä tulee.
Satu on paras, kun ei tiedä loppua.
Yllätys!
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, ADA
Minä avaan.
Albert.
Ada.
Minä…
KLEKSIN AKATEMIA
Tekstitys: Kaisa Innes, Karri Savonen