Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
JAN BRZECHWA PACA ÚR AKADÉMIÁJA CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
RAHDAR A FARKASOK BIRODALMA
Nagyuram,
megtaláltam a gyilkost,
ki oly sok szenvedést okozott nekünk.
Sok-sok évvel ezelőtt, madárrá alakulva
elrejtőzött a Kleks úr akadémiájáról szóló mesében.
De most elkapjuk, nagyuram.
És megkapja a neki járó büntetést.
Többé senki sem áll az utunkba.
NEW YORK LENGYEL NEGYED
El az utamból, fiam!
A nevem Ada Niezgódka, hájpacni!
Gyerünk! Húzzon el az útból!
Kezdjük el!
Szia, apa!
Ma vagyok 12 éves.
Megmutatom, mit imádok leginkább.
Mindent jól
eltervezni.
EL SEM HISZED, MI VÁR ITT!
De tényleg.
Tökéletesen megterveztem a napot.
Csak évente egyszer eszem édességet…
hogy ne legyek 40 évesen cukorbeteg.
Aztán beugrom a barátaimhoz.
Nem is sejtik, hogy tudok a meglepetésbulimról.
Később találkozunk!
Végül pedig elmegyek a mi helyünkre. Ahová minden szülinapomon jártunk.
Itt tanítottál meg mindenre.
Nem tudtam koncentrálni.
Valami nem hagyott nyugodni.
UKRAJNA SZTYEPPE
Maradj!
Majd visszajön.
Mindig visszatérünk.
MEXIKÓ PARAÍSO
Olé!
JAPÁN KÓBE-SI
BRAZÍLIA SÃO PAULO
Munkára!
LENGYELORSZÁG KATOWICE
Magda Dylewskát kérdezem az építésügytől.
Miért tesznek madárriasztó fémtüskéket a bérházakra?
Mert a galambürülék károsíthatja a külső falakat.
Sosem fog összejönni.
Valóban? Látott már olyan madarat,
aminek az ürüléke károsíthatná a falat?
Ahhoz ötvenkilósnak kellene lennie.
Ezt még gyakorolnom kell.
Mire a lány azt mondja: „Nem tudom. Sosem jártam Párizsban.”
Kiko, milliók közül választottak ki téged.
Kleks úr
hatalmas potenciált és szenvedélyt látott benned.
Sokra viheted a világ legtehetségesebb gyerekei között.
Pakolj össze!
Menjünk, barátocskám!
Ez nagyon ott van, haver!
- Csúcs. - Csúcs!
Hé! Hajrá, madár!
Ez a madarak világa!
Minden a terv szerint halad. Belépek, és elém ugranak.
Tökre meg fogok lep…
- Helló, Ada! - Helló!
Köszönöm!
Elnézést! A kutya megint elállta az utat.
Boldog születésnapot, Ada!
Remélem, tetszeni fog az ajándékod.
Mi ez?
Egyszer majd megtanítalak rá.
Köszönöm!
- Viszlát! - Szervusz!
Hahó!
Itt vagyok. Előbújhattok.
Hol vagytok?
NIEZGÓDKA KIBÉKÍTI A SZEMBEN ÁLLÓ FELEKET
KLEKS AKADÉMIA
HAT ÉV TELT EL NIEZGÓDKA ELTŰNÉSE ÓTA
- Nem fogod elhinni. - Tudom, mi jön.
Elértem egy ecuadori diplomatát.
Nyomra bukkant Guatemalában.
- Ada… - Ne keresd tovább, anya!
Ada…
- A szülinapod! Elfelejtettem. - Pedig minden meg volt tervezve.
Apa elment, anya.
De én még itt vagyok.
Jóváteszem, esküszöm.
Megígérem.
Figyelj…
CSIRKESZÁRNY FÉLÁRON
Barbárság!
Hát jó.
Eleget nézelődtem.
Mateusz herceg!
A király parancsára elviszlek a farkasokhoz.
Ott pedig farkasbíróság elé állítanak.
Szállj le rólam!
Készülj a halálra!
Én egy átlagos ember vagyok, nem madár.
Mi folyik itt?
Hölgyem?
Erősítést kérünk!
Látod, mi történik, apa?
Akárhol is vagy,
remélem, egyszer megnézed ezt.
És visszajössz.
Tedd az ágyad mellé! Én is tartok egyet az enyém mellett.
Minden álmodat látom benne.
Ha rosszat álmodsz,
megdörzsölöm a tükröt, és eltűnnek a rémálmok.
Ez mutatja az utat.
Mentsd meg a világot! A többit bízd rám! Mindent elterveztem.
Most ki űzi el a rémálmaimat?
Nem ez volt a terv, apa.
Hahó, elnézést!
Elnézést, señora! Hahó!
Kinyitnád, kérlek?
Hahó!
Elnézést! Használhatnám a mosdót?
Te meg ki vagy?
Tudod, mi a madárlét rákfenéje?
A potyogtatás.
Az embereknek könnyű. Nektek ott a vécé.
De nekünk, madaraknak gondot okoz. Azt sem tudjuk, mikor…
Ezt kapd ki! Épp valami tyúkkal dumáltam.
Nagyban csicseregtünk, aztán hirtelen…
Úgy bizony!
Tök kínos! De tényleg.
Ne haragudj!
Hahó!
Bocsi! Be sem mutatkoztam.
Mateusz vagyok. Madár.
Madár?
Aha.
Azért jöttem, hogy meghívjalak a Kleks Akadémiára.
Itt a te időd, Ada.
Úristen!
Három könyvet adok azért cserébe, ha engem is elviszel a mesébe.
Megtenném, de ez egy gyerekakadémia.
Ha akarod…
szólíthatlak főnöknek.
Ahogy gondolod.
Megzakkantam.
Na, repülök is.
Megértelek, tesó.
Mitől félsz?
Az Akadémia vezeti a mesevilág iskoláinak rangsorát.
- Nincs is mesevilág. - Várj!
Jó, megérezzük a gyerekek képzelőerejének csökkenését,
de az Akadémia tényleg létezik.
Neked pedig fontos szereped lesz ott.
Nem hiszek a képzelőerőben, és nem tervezek sulit váltani.
- Szállj ki a kocsiból! - Húzz el!
Ambroży Kleks professzor úr az igazgató. Tudtad? Csodás tanár és barát.
És ő apukád bátyja.
- Nincs bátyja. - Ebben a világban.
A képzelőerő rossz. Amiatt ment el apa a világ másik végére.
Különben itt maradt volna…
Mi az a Kleks Akadémia?
Máris itt tartunk?
Felkeresett Mateusz, a madár?
Egy dilis, aki madárnak hiszi magát.
Apád és én az Akadémián tanultunk.
Ott szerettünk egymásba.
Anya, most nem mesét írsz. Nagylány vagyok. Mondd el az igazat!
Az apád…
Az apád Alex Niezgódka nagymester.
Hatalmas erő lakozik benned, és az Akadémia magához hív.
Dilisek vesznek körül.
Hogy legyek normális, ha mindenki megőrült?
Maradjunk a tervnél! Hagyjuk a meséket! Már nem vagyok 11.
Kitérhetsz a veled és az Akadémiával kapcsolatos igazság elől,
ahogy a kutya elől szoktál.
Amelyik lent őgyeleg.
Tessék?
- Mit tud az Akadémiáról? - Szembe kellene nézned a sorsoddal.
Az Akadémia nem létezik.
Apukám sem volt nagymester, csak… egy normális apa.
Maga nem csak a szomszéd bácsi? Miért beszél mindenki…
A képességed
az Akadémián éri el a rendes formáját.
És akkor majd képes leszel megoldani édesapád eltűnésének ügyét.
Apa ügyét?
Melyiket választod, Ada?
A világot, amit ismersz?
Vagy egy életre szóló kalandot?
Anyukám is jöhet?
Miért pont
ide akartál jönni?
Az magánügy.
Rendben.
Nem kérdezek.
Íme, a szabályok.
A gyerekek bármennyi időre visszatérhetnek a való világba.
- Csak a varázsige kell hozzá. - Varázsige? Ja, persze.
A felnőttek csak 24 órára mehetnek vissza.
Ha átlépik az időkorlátot, örökre a való világban ragadnak.
Ezért nem mehetek veled.
A világok között nem szállíthatsz veszélyes eszközöket és ételt.
Állatot szállítani
szigorúan tilos.
Ada Niezgódka!
Ideje kirepülnöd a fészekből.
Ne feledd! A mesékben mindenre ott a válasz.
Kapaszkodj, és ismételd utánam!
Megviccelt a virágárus…
Szeptemberben jön a május.
Csúnyán megcsípett a csalán…
- És rám tört a szomorúság. - A szomorúság.
Hívd össze a hordát!
Nem olvad meg a viasz!
Apa! Sikerült!
Ha itt működik, próbáljuk meg Ithaka felett is!
Szia! Kiko vagyok.
Én Natasha. Szia!
Hahó! Én beszélek! Itt vagyok!
A képzelet iskolájának diákjai! Gyertek ide mellém!
Ha isztok egy kortyot a Bábel-forrásból, egy nyelvet fogtok beszélni.
Igyatok belőle!
Mint a verebek.
Gondolt egyet fenn a Hold
És egy tóhoz vándorolt
Csak a csukák kérdezgették
Ki lehet az újabb vendég
Sziasztok! Kiko vagyok.
Tudok más nyelven beszélni.
Értelek. Te is értesz engem?
Batar vagyok.
Válaszként a hold is szólt még
Csak egy aranyhal, az volnék…
Mit szólt az asztal?
De a halász meghallotta…
Semmit, mert nem tud beszélni.
Pecabottal jól kifogta
Ki lehet az újabb vendég
Zita, a béna viccek királynője.
Na jó. Lássunk munkához!
Üdvözlök mindenkit a Kleks Akadémián!
Az a madár beszél!
Emberként vissza tudom tartani.
Madárként viszont mindent összepiszkítok.
Egy bűbájos hely vár itt Száz tündérmese csábít
Pinokkió zeng nótát A fák meg táncuk ropják
Dallam szól itt mindenkor
Eltérhetsz a ritmustól
Nem kell szolfézs, kelts nagy zajt
Szívedből írj minden dalt
Az Akadémián a legkreatívabb ötletek
pillangókká alakulnak,
és ebben a formában repülnek el a való világba,
hogy megihlessék az embereket.
Itt vakkant egy-egy szárnyas Sok kígyó kétballábas
Csak fel kell fognod ésszel
Hát mondd ki, mit is érzel
Mit elképzelsz, az itt van Száz állat vígan rikkan
És minden gyermek szárnyal A gépmadarak által
Ez a világ legnagyobb mesegyűjteménye!
Némelyik könyvből az egész kozmoszban nincs másik példány.
Pár vaskos könyvvel kezdd el Az észnél nincs jobb fegyver
Fejlesszen minden tett
Szárnyal a képzelet
Ha dallam zeng fel bárhol Nem elvárás, hogy táncolj
Nem számít, mit mond apu A karate se tabu
A fák itt tényleg élnek És szól a virágének
A rákok rímre készek
A madarak is beszélnek.
Ilyen nincs.
Ilyen nincs!
Elkaplak!
Hajókat látok
Tengernek mélyén
Igazgyöngy rejlik a vízben lenn
Tündöklő spirál elhúz
És végre múltam árnyékát
Meglelném benn…
Itt jó lesz.
És így jönnek létre a viharfelhők.
- Láttad ezt? - Igen.
Erőltetni felesleges
Úgyis rájössz, hol a helyed
Itt senki se féljen
Csak várj, és állj készen!
Kezdjük el!
De a halász meghallotta
Pecabottal jól kifogta
Egy bogyó.
Mateusz mindjárt itt terem. Három, kettő, egy!
A madár itt énekel
Tanít, táncol, ami csak érdekel
Csomót is köt akár
Ha nem, akkor meg sokat kakál
Nem szép kigúnyolni. Nem tehetek róla.
Ugyan már! Ne húzd fel magad!
Jaj! Segítség!
Még ilyet!
Nem tud valahogy több bogyót előállítani, professzor?
Hogy mindig ember lehessek?
- Ja, persze. - Nem adagolnám túl.
Le tudok állni.
Hogy vannak az újak?
Sok munka vár ránk.
Mármint rájuk.
- Van kedvenced? - Talán.
De megnézheti a saját szemével. Odamehet beszélgetni, ismerkedni velük.
Ne bonyolítsa!
Tudod, hogy imádom a nagy belépőket.
- Nappal és éjjel egyszerre. - Sosem láttam ehhez foghatót.
Repülő szigetek!
Kő, papír, olló!
Leülhetek?
Szép csokornyakkendő.
A csokor a leszedett virágokból kötött csomó.
Ada vagyok.
Te pedig…
Albert.
Ezek itt szeplőmérők.
Mindannyian 50 szeplővel születünk.
Amikor mind eltűnik, képzelőerő nélküli felnőttekké válunk.
Az a legrosszabb.
De ha elérjük a 100-at,
örökre képzelőerővel teli emberek maradunk.
Gyerünk! Fújjátok meg!
Ne féljetek!
Látni fogjátok a számot.
- Negyvenkilenc és fél! - Negyven!
Azta! Ötven!
Ez itt Octavia.
Egy multifunkcionális robot, amelyet Filip Rakvelle alkotott.
Az akadémia egyik kiemelkedő öregdiákja.
Hess! Eredj! Hess!
Hölgyeim és uraim!
Íme,
Kleks!
A professzor.
Imádom ezt a fickót.
Ilyen nincs.
Legyünk komolyak!
Vagy komolytalanok!
Még nem tudom.
Látod? Ez vicces volt.
A képzelet
elmélete.
Lapozzatok a könyv 12. oldalára!
Nincs is könyvetek,
mert erről még senki sem írt egyet sem.
Tudjátok, melyik a világ legjobb varázsigéje?
Az abrakadabra?
- Én tudom! - Tudom.
- A hókuszpókusz? - Én tudom!
- Az Expecto Patronum? - Én tudom!
Nem téged kérdezlek. Tudom, hogy tudod.
Tudom, hogy tudom.
A világ legjobb varázsigéje
a mi lenne, ha.
Én tudtam.
Ha megkérdezzük magunktól: „mi lenne, ha”, megtörténik a varázslat.
Alkotókká, meseírókká válunk.
Te vagy Ada Niezgódka, Anna és Alex lánya, igaz?
Mondd csak, Ada: mi lenne,
ha Kleksnek három keze lenne?
- Vagy mi lenne, ha Mateusz… - Ne! Már megint!
Órává változna?
Mi lenne, ha eltűnne a plafon?
És akinek nincs képzelőereje?
Én kérdeztem. Ada Niezgódka.
Hogy érted? Mindenkinek van képzelőereje.
Próbáld újra!
Képzelj el valamit!
Csukd be a szemed!
Képzelj magad elé akármit!
Bámulatos!
Az sem baj, ha rossz dolgot képzelünk magunk elé.
Ezért buksisimi jár. Mindenki megsimogathatja a saját buksiját.
Te kis hazug!
Remek a képzelőerőd. Anélkül nem jött volna elő a bestia.
Ideje enni!
Mi böki a csőröd?
Tessék?
Mi bánt?
Miért van kevés szeplőm?
- Már most felnőtt vagyok? - Majdnem.
A rossz dolgok miatt odalesz a gyerekkorunk.
A képzelőerőnkkel együtt.
Apukám eltűnt.
Anya mindig elfelejt.
De kinek kell képzelőerő?
Mindenkinek.
Csak be kell
indítanod.
De nem megy.
Én mindent eltervezek.
És szerintem Kleks úr nem is kedvel.
Apukám rosszat tett vele?
Haragszik valami miatt?
Kleks úrtól mindennap kapok egy gyümölcsöt az átváltoztató bokorból.
Amikor azt megeszem, majdnem emberré válok.
De pár óra elteltével…
újra ez történik.
Ezért kell többet ennem.
Nem csak napi egyet kellene?
De, elvileg.
Madártestben is jó vagy.
Végeztem.
Hová pakoljak?
- A mosogatógépbe. - Van mosogatógép?
Mosó-szárító gép is.
Bácsikám…
Mindjárt kezdődik.
Álcázásóránk lesz.
Meg is volnánk.
Harmóniaóra.
Harmónia. Harmónia nélkül nem lehet alkotni.
Anélkül nem lehet feltalálni.
Ha van harmónia, minden könnyebb.
Igazam van, Ada Niezgódka?
Álljatok fel!
Üljetek le!
Álljatok fel!
Jó. Csukjátok be a szemeteket!
A lélegzés segíteni fog.
És egy…
Figyeljetek a levegővételre!
És kettő…
Érezzétek!
Három…
Idézzetek fel egy szép pillanatot!
Egy fontos emléket!
Jelentőset!
Azt a paszta!
Húzzatok vissza!
Ez nem vicc.
Erre nem számítottam.
Semmi baj, Kiko.
Alex Niezgódka lánya vagyok.
Jól van, Ada. Kezdheted.
Három, kettő, egy…
- Erősebben! - Ada!
- Ada… - Csak játszunk.
Tudom. De nem ez volt a terv.
Csak Kleks professzor felügyelete alatt gyakorolhattok,
az ő engedélyével.
Az ellenszegülésért…
büntetés jár.
Kleks professzor engedélye nélkül érkeztél.
Azt a paszta!
- Konkrétan az égből pottyant ide. - Farkas vagy ember?
- Virsli lett a neve. - Talán vámpír?
Elégne a napon.
- Itt maradhat? - Nem tudjuk, be van-e oltva.
Virsli…
Virsli maradhat.
De jó!
Mi van, ha bolhás?
Készen állunk.
Már nincs sok hátra.
Mit csináljunk ma?
Desszert? Balgaság.
Szamárság.
Semmi fontos.
Most következik a „de” eltörlése.
Ez azt jelenti, hogy a „de” szót a „tehát” szóval helyettesítjük.
Miről álmodtok?
Szeretnék beszélni az állatokkal, de ők nem akarnak beszélni velem.
Szeretnék beszélni az állatokkal, tehát előbb megfigyelem őket.
- Megtanulom, mit kell észrevenni. - Helló!
- Meg kell tanulnom figyelni rájuk. - Helló!
Mi a hézag, hapsikám?
Meséld el, hogy veled mi a helyzet!
Csak akkor kérdezed meg, ha itt vannak a gyerekek.
Én szeretnék bűvész lenni, de semmi sem jön össze.
Szeretnék bűvész lenni,
tehát teljes odaadással gyakorolok.
Szeretnék én lenni a város legjobb rögbise, de…
De…
Szeretnék a legjobb rögbis lenni, tehát elkezdek edzeni.
Jöhet a versírási lecke.
Kezdjük az első mondattal! A Grapefruit-szigeteken… Kiko!
- Az nem létezik. - Következő!
A Grapefruit-szigeten túl élt vígan Csizmás Kandúr.
Bravó! Következő mondat!
Egy szamár szépen hagyta…
- Hogy cipelje egy hangya? - Megvan az első versszak!
A Grapefruit-szigeten túl Élt vígan Csizmás Kandúr
Utánam!
Egy szamár szépen hagyta Hogy cipelje egy hangya
Ilyen nincs.
Nyugi!
Nem sietünk sehová.
- Egy tojó meg nem botlik… - Arany tojásokon kotlik?
- Az akácon nő alma… - És kalapjuk mind szalma!
Egy tojó meg nem botlik Arany tojásokon kotlik
Az akácon nő alma És kalapjuk mind szalma
- El kellene mennünk. - Mi?
Nem illek ide.
- Ott él egy éltes bálna… - Egy szemcsit felpróbálna!
Egy tonhal úgy parancsol…
És mustárszószban pancsol!
Ott él egy éltes bálna Egy szemcsit felpróbálna
Egy tonhal úgy parancsol És mustárszószban pancsol
Ne mondd ezt! Illesz ide!
- De nem tudok… - Nincs „de”.
Utánam!
A kristályhegynek ormán…
Egy fánin van két ormány!
Egy patkányhad jár szvinget!
De nincsen ilyen sziget.
A kristályhegynek ormán Egy fánin van két ormány
Egy patkányhad jár szvinget
De nincsen ilyen sziget. Igaz?
Üljetek le, kérlek!
Ha bejutottál, van benned valami.
Ahogy mindannyiunkban.
Az íz- és szagérzékelés és a képzelet a fejünkben van.
De az étel íze nem magából az ételből származik,
hanem a színből ered.
- Micsoda? - Tessék.
Na?
Gyerünk! Legyetek merészek!
Érezzétek a színt! Halljátok az ízt!
Pontosan.
Szép volt. Nagyon jó!
Most ti jöttök. Tudjátok, mit kell tenni.
Ismeritek a szabályokat.
Nagyon jó. Csak így tovább!
De szeretem ezt!
Te jössz.
Ezt nézzétek!
Lett egy almánk.
Csukd be a szemed! Koncentrálj!
Irtó finom.
- Ezt én csináltam? - Nagyszerű!
Figyelem!
Mindannyian nézzetek fel!
Mi a hézag, hapsikám?
Jó éjszakát, nagyvilág!
Tudod, hogy ezt nem szabad.
„Nem madár vagyok,
hanem herceg.
Világéletemben imádtam utazni.
Gyakran kiosontam felfedezni a mesebeli erdőket,
amit apám nehezményezett.
Félt.
Már tudom, miért.
Nem volt választásom.
Nem akartam.
Hasba döfött, tőrként használva karmát.
Apám hívott orvosokat, de nem tudtak meggyógyítani.
Aztán megérkezett ő.
Doktor Paj Csi-vo. Azon nyomban átjárt valami energia.”
Lelőtted a farkasok királyát.
Tudnod kell, hogy a farkasok szörnyen bosszúállók.
Ezért adom neked a bogdihánok csodasapkáját.
Ha veszélybe kerülne az életed…
„…vedd fel a kalapot, és bármilyen lénnyé átváltozhatsz.”
Ha elmúlt a veszély, csak rántsd meg a gombot!
„És ismét…”
…önmagad leszel.
„A farkasok betörtek a palotába. Észrevettem, hogy a gomb eltűnt.
Talán, ha körülnéztem volna…
De nem várhattam. Felvettem, és azt mondtam…”
Legyek madár!
Így váltam azzá,
aki ma vagyok.
Ne haragudj! Csak nagyon kíváncsi voltam, és…
A csőrömet a tintába mártva írtam, azért állnak pöttyökből a betűk.
Hosszú évekig kerestem a gombomat, hogy újra emberré válhassak.
A farkasok rám bukkantak.
Eljönnek értem.
És könyörtelenek lesznek.
Szólnunk kell a professzornak. Ő biztosan kitalálna valamit.
Mindenről tud.
Tudtátok, hogy a farkasok támadásra készülnek,
és idehoztatok egy csomó gyereket?
Lehet, hogy fel kellett volna adnod magad, és…
- De a történet nem lenne teljes. - Mi?
Hatalmas harmónia lakozik benned,
ami megmentheti az Akadémiát.
Ada, te vagy
a válasz minden kérdésünkre.
Nem. Biztosan összekeversz valakivel.
Készen állunk, nagyuram.
Hogy jutunk el oda?
Megvárjuk, hogy meghívjanak.
Diego, pucold az eget!
Kiko, oszlasd el a felhőket! Koncentrálj! Csak vízgőz!
Nem megy, professzor úr!
Próbáld újra! A felhő, akár a stressz, előbb-utóbb távozik.
Van egy új viccem.
Jaj, ne!
Mateusz tojik ránk!
Ez jó volt.
Az Akadémia szeret téged.
Professzor bácsikám!
Ez az apukádé volt.
Mire volt képes…
Mire képes
apukám?
Képes… kibékíteni azokat, akik haragban vannak egymással.
Ez a harmónia és az empátia csodás művészete.
Mi az az empátia?
Az arra való képesség,
hogy megértsük más lények gondolatait és érzéseit.
Az a pillanat, amikor az „én” eltűnik,
és azon gondolkodunk, mit éreznénk a másik helyében.
Virsli!
Mit mondanak rólad mások?
Hogy büdös vagyok, bolhás és gyanús.
Ez az empátia hiánya.
És te mit látsz?
Egyedül vagy itt.
Anyukád nélkül.
És apukád nélkül.
Tudom, mit érzel.
Mások azt hiszik, gonosz leszel, de jólelkű vagy.
Barátok vesznek körül. Nem romlasz el.
Ez az empátia.
Vedd fel!
Virsli, hangyaevés helyett oszlasd el a felhőket!
Tapsolj!
Hogyan tudok visszaváltozni?
Hogy leszek önmagam?
Tapsolj még egyszer!
Professzor!
Ezt látnia kell.
- Farkasok jöttek! - Nyugalom!
Egyszerre csak egy beszéljen! Nyugalom!
Nem megmondtam?
Köszönöm!
Aladdin, mi történt?
- Mi történt? - Farkasok. Mindenhol. Mármint… emberek.
Farkasemberek vagy mik.
Minden mesében ott vannak, az Akadémiát kivéve.
Ide talán nem jutnak be?
…nem írt többet…
Amikor az Akadémiára jöttél…
nem tudtam, hogy reagáljak.
- Mert olyan vagy, mint az apukád. - De miért én?
Miért én vagyok a válasz a kérdésekre és a bajokra?
Mert így van megírva a mesében.
- De… - Nem „de”.
Hanem „tehát”.
Tehát mi van megírva?
Elegem van a titkokból. A meseszereplők halálra rémültek.
- Van, aminek véget kell érnie… - Nem. Nem kell.
Tessék! Meleg kakaó Virslitől.
- Te inkább ember vagy szarvas vagy? - Nem tudom.
Te inkább ember vagy farkas vagy?
Hozzatok még takarót!
Van még valami.
Ne feledd! Mindketten azzá válhattok, amivé akartok.
Nem a fülünkön, a fogainkon, az agancsunkon múlik a jövőnk.
- Követnünk kell Virslit. - Miért?
Egy kicsit furán viselkedett.
A Meseajtók völgye felé indult. Elkísérsz, hogy ne legyek egyedül?
- Ezt egy farkas sem ússza meg. - És ha visszaüt?
- A farkascsapda csak farkasokat ejt. - Felismeri őket?
Albert! Gyere!
Szia! Nem láttál egy szőrös kislányt?
Nem.
Láttam viszont tizenvalahány
farkast.
Kértek egy falatot?
Én nem enném meg.
Nem láttál egy aranyos, szőrös lányt?
Nem.
És ti egy fehér nyulat?
Az előbb ugrott be oda.
Menjünk!
- Nem fogsz megfagyni? - Nem.
Van még pár gyufám.
Albert!
A kis áruló!
Herceg!
Itt az idő.
Albert!
Ez az én szobám, mert az én holmijaim és az én titkaim vannak benne,
és senki sem jöhet be ide.
Hol van Mateusz herceg?
Hogy micsoda? Nem értem. Nem értem, mit mondasz.
Azt kérdezem,
hogy hol van Mateusz herceg!
Nem tudom, ki az.
- Beszélj! - Soha nem élt itt ilyen illető.
Kerítsük elő,
vágjuk le a fejét,
és menjünk haza!
Menj el innen!
Hozzád beszéltem, te gonosz, képzelőerő nélküli farkasnő!
Menj el innen!
Te nem emlékszel a nagyapádra,
de én élénken emlékszem a bátyám halálára.
Érezni akarom a bosszú szagát, világos?
Azt akarom, hogy az Akadémia a bosszú szagában ússzon!
Úgysem értek semmit.
Testvéreim, kik farkasvérből születtetek!
Ő hozott ide minket!
Ő osont be az Akadémiára, és nyitotta ki a győzelmünk felé vezető ajtót!
Ő a hősünk!
Miféle hősük? Az csak Virsli.
Áruló!
Ada Niezgódka tudja, hol van Mateusz.
Ada Niezgódka! Tudom, hogy itt vagy.
Áruld el, hol van Mateusz herceg, és ígérem, nem esik bántódásod.
Hozzátok ide!
Ez a tiéd, ugye?
Mindennek vége, mi?
Nem. Nincs minden veszve.
- Oldozz el! Farkasordító hideg van. - Nem tudlak.
- Végig ez volt a terved? - Nem!
Befogadtalak. Rábeszéltem Klekset, hogy maradhass.
- Mateusznak volt igaza. - De jó itt.
- Ezért engedted be a farkasokat? - Ők a barátaim. Régebbről.
Bizonyítottam nekik. Hallottad, milyen nagyra tartanak?
Hogy űzzük el őket?
Nem barátkozhatsz egyszerre velünk és velük is.
Az kár. Azt reméltem, hogy összebarátkoztok.
Kutassatok át minden zugot!
Hát te vagy az.
Nem az a kérdés, hogy átadod-e nekünk Mateuszt,
hanem az, hogy mikor teszed meg.
Meddig fogod nézni
a barátnőd szenvedését?
Elég!
Meg fog sérülni!
Hagyjátok békén!
Érjen véget a történet! Csak a gyerekeket hagyjátok!
Vigyétek!
Az Akadémia és a többi mesevilág lakói!
Tűnés innen!
Vissza a világotokba!
Te pedig, Ada…
A tó felé futott.
Albert!
Ne gyere ide!
Állj meg!
Eltévedtem.
- Amikor megláttam… - Ne mozdulj!
Máris kihúzlak.
Kihúzlak onnan.
Segítség!
Kapaszkodj valamibe!
Kapaszkodj! Evezz a kezeddel! Vagy add a kezed! A kezed!
Nyújtsd a kezed!
Albert!
Te voltál az egyetlen barátom.
Ne beszélj!
Ne beszélj, hanem mozogj! Nem fagyhatsz meg.
- Segítettél beilleszkedni. - Ne beszélj!
Cselekedj!
Énekelj nekem!
Nem tudok énekelni.
Azt a dalt, amit akkor dúdoltál, amikor megismertelek!
Albert, kérlek!
Kérlek!
A fellegek
A színeket
Ma fakó árnyba temették
Csak legyél itt, csak szólíts meg
A magányból már elég…
Ez az! Szuper! Kapaszkodj! Valaki mindjárt segít.
Rég nincs csillagfény
És félek én
Így vidámak hogy lehetnénk ?
Csak legyél itt, csak szólíts meg
A magányból már elég
Rég…
Hajókat látok
Tengernek mélyén
Igazgyöngy rejlik a vízben lenn
Tündöklő spirál elhúz
És végre múltam árnyékát
Meglelném benn…
Albert! Ne!
Te voltál a legjobb barátom.
Megannyi világ szívemig elért
Varázslat, hősök és tisztesség
Igaz tán minden, mit anya mesélt
Mikor még védett a gyermeklét
Nem. Ez a mese nem végződhet így.
Mutasd meg újra tündérmesédet
Éjjel fogd meg kezem, kérlek
„Ada odaért Mateusz szobájához.
Elkezdte olvasni a könyvet.
Feltűnt neki, hogy a mese
éppen az ő jelenében ér véget.
Ez meglepte Adát.”
A mese még most is íródik.
„Ada hirtelen baljós hangot hallott.”
Tűnj el az Akadémiáról!
Bár a lányod vagyok, és talán vannak képességeim,
az Akadémia odalett.
Nem tudtam befejezni a mesét.
Kleks tévedett.
A szomszéd doktor is tévedett.
Mindenki tévedett.
Végig nekem volt igazam.
Az a való világban nem működik.
Tudom.
Elhibázott tervezés.
Elvesztettem a barátomat.
Akárcsak apát.
És a nagybátyámat.
Nyilvánvaló, hogy így volt megírva az Akadémiáról szóló mesében.
Nem. Ez a mese befejezetlen.
Megpróbáltam befejezni, de nem sikerült. Nem tudtam, hogy kell használni az izét.
A mesék nem a megírásukkor jönnek létre.
Hanem már korábban, az író fejében.
Megtenné, hogy filozofálás helyett egyszerűen fogalmaz?
Én csak egy lány vagyok, akinek befuccsolt a terve.
Mit mondana
a doktor úr?
Doktor úr!
Máig
Tisztán visszhangzik bennem
Boldog
Gyerekkorom
Egykor én
Az álmoddá lettem
Rég volt
Már nagyon
- Mikor ölte meg Mateusz a farkaskirályt? - Évtizedekkel ezelőtt.
De még van esély. Láttam jóságot a szemében.
Kiében?
Már tudom, mi lesz a vége.
Akkor vissza kell térned az Akadémiára, és meg kell írnod.
De a gomb nincs meg.
Ha legyőzöd a félelmedet,
rálelsz a válaszra.
Alex Niezgódka lánya vagyok, a harmónia mestere.
Az a pillanat, amikor az „én” eltűnik.
Ha legyőzöd a félelmedet, rálelsz a válaszra.
Azon gondolkodunk, mit éreznénk a másik helyében.
Egész álló nap ugat. Elviselhetetlen.
Remélem, a Mets fog nyerni.
Kié ez a kutya?
Csinálj valamit! Elviselhetetlen. Folyton ugat!
- Hol a telefonom? - Mit keres az úton?
Vedd el! Ha leesik, megeszi a kutya.
Diétázom…
Bolond az a kutya.
Te csak mások dühére reagálsz.
Lehetünk barátok, ha akarod.
A gomb!
Szia, Diego!
Ada vagyok.
Szia, Ada! Mi újság?
„Diego beszélt a többi diákkal.
A társaság úgy döntött, hogy visszatérnek,
és megmentik az Akadémiát.”
Megírom a saját mesémet.
Többé nem olvasok.
Ne tedd ezt, Ada!
Senki sem eleve gonosz.
A körülmények és a döntéseink tesznek azzá.
Mi lenne a felnőttekkel nélkülünk?
Ada!
Miért hagytad ezt megtörténni? Tudtad, mennyi rosszat hoz.
Nagyon érdekes kérdés. Az egy dolog, hogy tudjuk, de az élet…
- Csend! Most én beszélek. - Ne…
Tudom használni a képességem.
Tudom, mi az empátia. A belső nyugalmam az erősségem.
És mim van?
- Mid? - A gomb.
- De… - Nem „de”, hanem „tehát”.
Vagy segítesz megmenteni az Akadémiát…
Jól van. Meggyőztél.
Csak szabadíts ki!
És tudod, mit?
Úgy döntöttem…
- Hívhatsz bácsikámnak. - Már így hívlak.
- Igen, de nem engedéllyel. - Segíts!
Nem.
Ne fizikai erővel!
Az elméddel!
Gyere velem!
Bízz bennem!
Ne!
Te jössz.
- Mi? - Próbáld!
- Nem megy. - Készen állsz.
Ne!
Mégsem áll készen.
Ne!
Nem rossz.
Szuper. Repültem. Ez tök normális.
Egyszer majd újra megpróbálom. Talán ez lesz a hobbim.
- Professzor! - Gyertek!
- Professzor! - Szervusztok!
Repültem.
Most, az előbb.
Mi a terv, bácsikám?
Professzor bácsikám.
Először szavazunk.
Megismétlem, hogy szavazategyenlőség
vagy a közgyűlés tagjai 50 vagy 25%-ának távolmaradása esetén a döntő szavazat…
A hold adjon neked erőt!
…a doktoré. Az enyém.
Hé!
Csalnak.
Valami étel sem ártana. Ki kér almás pitét?
- Én! - Én!
A farkasok halhatatlanok.
Az a banya holdfénnyel tölti fel őket.
Mondom, mi a terv. Professzor bácsikám! Vedd el a gyűrűjét!
Diego! Natasha! Takarjátok el a holdat felhőkkel!
Ti szóródjatok szét, hogy a farkasok ne tudjanak érintkezni egymással!
És te?
Én pedig…
elintézem a királyt.
Hé!
Üdv a mesénkben, tökfejek!
Minden jó lesz!
Kölyök…
Intézzétek el a többieket! Ő az enyém.
Biztos azt akarod, hogy a kivégzésedet az utolsó sorból is lássák.
Hová…
Imádom a bogyót.
Elnézést! Maga berontott az Akadémiára,
félbeszakítva sok tehetséges gyerek oktatását.
Újabb madárka.
Mégiscsak iderepült.
Mateusz hibázott, de magát védte.
- Nincs jogunk elítélni. - Elítélni? Elég lesz a kivégzés.
Fagylalt kávé nélkül? Meg akar ölni?
Megölni? Ki beszél itt ölésről?
Azt a paszta!
Apa szerint a lányok nem tudnak verekedni.
De képzeld!
Nagyon téved.
Örülj, hogy a fűrészelős trükk nem megy!
Ezt ismeritek? Mit mond a farkas a vasútállomáson?
Jön a vonyít.
Igazi harcosnak való feladat.
Te vagy Ada.
Hazaküldtelek, mégis…
visszajöttél, hogy megállíts.
Nem állok le, amíg el nem engeded Mateuszt.
- Megölte a nagyapámat. - De megfizetett érte.
A farkasok világában
a bosszú törvénye az úr.
Ez a te véleményed?
Vagy a vén banyáé?
A farkasok visszamennek a saját meséjükbe.
A vezetőjük azt mondta: „Itt végeztünk, farkasaim. Irány haza!”
Ismétlem.
Farkasaim! Távozunk az Akadémiáról.
Vár ránk a kis hableány tengerpartja.
Idióták! Nem én beszélek!
Itt állok!
A beteg tárgyak szekrénye!
Nem érünk rá. Menjünk!
Ehhez mit szólsz?
Ki mondja azt, hogy „óh, óh, óh”?
Ki?
A Mikulás, rükvercben.
Találós kérdés: kismadár, nagy ketrecben. Ki az?
Farkasok! Távozunk az Akadémiáról.
Mateusz?
A főnök hív. Szia, kislány!
Elintézem én.
Értékeld, hogy szívből játszom!
Sikerült! Menjünk!
Te nagyon okos vagy.
Te pedig szörnyű.
Nem is ismersz.
Miattad halt meg a barátom.
Albertnek hívták.
A falkád elől menekült.
Sajnálom a barátodat.
Sajnálod?
Nyilván nem annyira, hogy megkíméld Mateusz barátomat.
Maradj nyugodt, Ada!
Testvéreim, kik farkasvérből születtetek!
Kitalálunk valamit.
Végre itt a pillanat, amire évek óta vártunk.
- Gyilkossá válsz, ha megölöd. - Csend!
Végre megbosszuljuk
a bátyám halálát!
Egyszer valaki Mateuszért is bosszút állhat.
Szokás teljesíteni az elítélt utolsó kívánságát.
De rossz hírem van.
Mi másfajta meséből jöttünk.
Még nem késő. Tudom, mit érzel.
Honnan tudhatnád?
Fejezd be, amit elkezdtél!
Gyerünk! Vagy te, vagy ő!
Miattuk váltál kegyetlenné.
Nem kell ezt tenned. Nem vagy ilyen.
Vegye kezdetét a bosszú!
Jöjjön az igazságszolgáltatás! A bűnhődés!
Ez nem bűnhő… akármi.
Csak egy újabb, vég nélküli, értelmetlen őrület.
Te a nagyapádat vesztetted el. Ő a szüleit, az életét.
Nekem nincs apám. Albert a banya miatt halt meg!
Ez így menjen tovább?
Legalább engedd visszaváltozni Mateuszt!
Váltsd valóra az utolsó kívánságát!
Hogyan?
Oldozz el!
Herceg!
Menj arrébb!
Mondd ki, herceg!
Újra önmagam akarok lenni.
Azt hittem,
hogy előttem áll az egész élet.
Meglakolt a tettéért.
Egész életében idegen testben bujkált.
Elvakított titeket a bosszú.
De ez nem a ti érzelmetek.
Csak az övé.
A gyűlölet elvakít titeket.
De nem ilyenek vagytok.
Miért harcolunk egymással?
Hadd legyünk gyerekek,
akik meséket írnak, és felhőket mozgatnak az elméjükkel!
Ezt a háborút csak mi állíthatjuk meg.
Önmagunk lehetünk.
Gyerekek.
Testvéreim!
Egy újabb halál sem töltheti be az űrt, amit valaki más halála okozott!
Hazamegyünk!
A bátyámért!
Engedd el őket!
Ha szükséged lenne a segítségemre,
szorítsd össze, és mondd ki a nevem!
Maradhatsz.
Nem vagy gonosznak való.
Nem tudom a neved.
Vincent. A farkasvérből született király.
Azt a paszta!
Cipőpaszta.
Ez tetszik.
Most mi lesz?
Mindannyian hazamentek…
én újjáépítem az Akadémiát, és…
És aztán?
Tudod…
Ugyanazt tetted, amit az apád.
Véget vetettél egy szörnyű háborúnak. Ártatlanokat mentettél meg.
Alex büszke lenne rád.
Szeretlek, professzor bácsikám.
Szia, apa! Ma vagyok 13 éves.
Nem terveztem mára semmit. Lesz, ami lesz.
A mese is úgy jó, ha nem tudjuk, mi a vége.
Meglepetés!
BOLDOG SZÜLINAPOT, ADA
Boldog szülinapot
Kinyitom.
Albert?
Ada,
én…
KLEKS AKADÉMIA
A feliratot fordította: Gribovszki Réka