Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
זהו זמר-יוצר
שאלבומו הראשון נמכר ביותר מעשרה מיליון עותקים בכל רחבי העולם.
אדם שמכר יותר ממיליון כרטיסים להופעות
והתקדם מפאבים למועדונים ומשם למתחמי הופעות
ולקהלים עצומים בפסטיבלים בתוך שנים ספורות.
ועשה זאת תוך נאמנות עיקשת לעצמו.
אז קבלו אותו בבקשה אל הבמה, לואיס קפלדי.
אני חושב שמעולם לא חשתי כל כך חסר ביטחון כמו עכשיו.
ההצלחה של האלבום הראשון גרמה לי להרגיש
יותר חסר ביטחון וכאילו ער לעצמי וליכולותיי.
אתה חושב על זה הרבה?
כן, ממש. אני חושב על זה כרגע.
אתה ממש בחרדה. קשה לי לראות אותך.
זה מה יש.
לא נכון. -כן נכון.
מה אפשר לעשות? -כן.
אבל זה מכאיב לך.
אני מרגיש כאילו אני במרוץ נגד השעון
לטפל בבריאותי הנפשית.
- ארבע שנים קודם לכן -
מה התאריך היום, מה התאריך?
העשרים ושישה. יום חמישי, 26 בדצמבר, 2018.
היום שבו הפכתי למפורסם.
כל כך מפורסם שיש לי עכשיו שירותים פרטיים.
שגם אחרים משתמשים בהם.
שלום, גבירותיי!
יש כאן הודעה, "הוא נראה כל כך מגניב".
נראה שכך, חבר. תודה.
נראה שכך.
מכאן ואילך, אני אטפס בהיררכיית הידוענים.
באופן טבעי, אתחיל כידוען סוג ג'.
היי, מקווה שאתם נהנים. טוב להיות כאן.
ואז ודאי אהפוך לסוג ב'…
אני לא יודעת מי זה. -אני מקווה שהוא רואה את זה.
אני מרגיש שאני מכיר אותך. הפנים שלך בכל מקום.
…ואז סוג א'…
ואין יותר איפה להסתתר.
אני ידוען, לעזאזל.
מספר אחת באמריקה המזוינת.
תקלטו!
ועכשיו בהופעת בכורה בטלוויזיה האמריקנית…
המדהים… -…לואיס קפלדי!
איזה כוכב!
מועדונים. כן, חבר'ה.
מסיבות.
אני אלבש את הבגדים הכי יפים.
מתאים בול, כמו כפפה.
אסעד במסעדות הכי טובות, בערים הכי יפות.
איזה נוף.
ובסוף אני אשכב בתחתית של איזה בור…
צל של האיש שהייתי פעם.
אבל אני אתרומם. אני אתרומם.
זה שווה את זה? כשזה גורם לך להרגיש כך?
לואיס קפלדי: איך אני מרגיש עכשיו
אחרי 15 מיליארד השמעות מקוונות והופעות ב-36 מדינות שמכרו את כל הכרטיסים,
המגיפה העולמית מאלצת את לואיס לחזור הביתה…
כדי להתחיל לכתוב את אלבומו השני
- ויטבורן סקוטלנד, הממלכה המאוחדת -
- אוגוסט 2020 -
ויטבורן היא הכי רחוקה שאפשר מהגראמי.
עיירות קטנות, הרבה פאבים.
זהו.
מאז ומעולם חשבתי
שלא אשאר לחיות בעיירת הולדתי.
אבל זה… לא דבר כל כך רע.
זו פשוט האנטיתזה לכל החרא המטורף.
להיות רגיל זה דבר כל כך מיוחד. אתה מבין אותי?
יש חשיבות ליופי
שבחיי היומיום.
- דגים וצ'יפס -
אני מרוצה מכך שאני סקוטי.
אני אוהב את הניב המקומי.
זה בשבילך. -תודה.
אני אוהב את הלך הרוח הראליסטי.
תראה.
כולם נשארים ברמה הזו של,
"בוא ננסה, ובטח נדפוק את זה,
"אבל יהיה כיף."
אתה מבין את כוונתי?
הבנתי עד כמה אני אוהב את המקום שבאתי ממנו.
כי אני מרגיש בבית, והכול נשאר כמו תמיד.
זו הרגשה די נעימה.
כלומר, ברור שבחרתי בקריירה לא נכונה אם זה מה שאני רוצה.
אני לא רגיל לאנונימיות.
האישה הזאת בחנות האופטיקה שמצביעה.
מוזר שהיא רואה אותנו ממרחק כזה, בהתחשב בכך שהיא אצל אופטומטריסט.
את לא צריכה להיות שם.
החלמת.
זו הבדיקה, תסתכלי מהחלון,
ואם את מזהה את לואיס קפלדי, סימן שהמשקפיים מתאימים.
תודה.
בבקשה. תראה.
שלום.
- אין כמו בבית -
זה לא "משפחת אוסבורן".
אלוהים!
הלו? -מי זה שם?
זה אני, לואיס קפלדי, הממזר המכוער.
מה קורה? -כלום, גרג.
רציתי לעדכן אותך על ההתקדמות שלנו בפרסום באפליקציית "איירפליי" בארה"ב
שעבדת עליו כל כך קשה.
אז "לפני שאת הולכת" נמצא כרגע במקום ראשון.
זה המסע הארוך ביותר למקום הראשון
בהיסטוריה של טבלת ה"בילבורד" ב"איירפליי".
מדהים.
וגם בטבלת ה"מדיה-בייס" ב"איירפליי".
תודה רבה לך, גרג.
ולואיס, תפסיק להביא לנו שירים איטיים ועצובים.
זה קשה מדי.
אגביר את הקצב באלבום הבא, מבטיח.
להתראות. תודה רבה לך, חבר.
בסדר, להתראות. -בסדר, ביי-ביי.
בבקשה. מדהים.
- פסטיבל המוזיקה של גלאזגו -
מגיפה עולמית היא רק אחד משלושת הדברים המוזרים ביותר
שקרו לי בשלוש השנים האחרונות.
תודה רבה לכם על כל מה שעשיתם בשבילי
בזמן האחרון.
החיים שלי מדהימים,
אז תודה רבה על כל מה שעשיתם.
תראה איזה תור ארוך.
מעולם לא עזבתי את הבית.
הפעם הראשונה שנסעתי לאמריקה
הייתה משום שהמוזיקה הביאה אותנו לשם.
בשנתיים האחרונות, אנשים הפכו נחמדים מאוד כלפיי.
אבל זה רק צירוף מקרים.
יש דיסקוטק ליד.
לואיס!
העבודה על האלבום הראשון, סיבוב ההופעות שלו,
ההקלטה שלו…
רק אל תצלם את הזין.
אני חושב שזה היה התגשמות חלום
או הכי קרוב לזה.
אבל ברגע שהאלבום הראשון הצליח,
עלתה השאלה, "הוא יצליח לחזור על זה?"
- אפשר לשיר איתך? -
אז המתח הזה קיים כל הזמן.
אפשר להיות "הדבר הגדול הבא" למשך שנה, בערך.
השעון מתקתק,
יש לך חיים שלמים לכתוב אלבום ראשון
אבל רק שנה או חצי שנה כדי לכתוב את השני.
אני נמצא במחסן של ההורים שלי.
כאן עבדתי על רוב החלקים באלבום השני שלי.
לא כך ציפיתי לעבוד על האלבום השני.
אם מקליטים קצת, הכול בסדר,
ואני אומר פתאום, "בסדר, זה לא הולך כל כך טוב.
"אני קופץ לאונן".
מבין? זה כאילו…
זה…
זה פשוט יותר.
אולי לא לאונן, אני גר עם ההורים שלי.
מסוכן לאונן כאן.
- שריינו את התאריך תאריך: 5.7.2022 -
- מקום: רודוס יוון -
תרוקן את מדיח הכלים. קדימה.
עשיתי את זה אתמול. -אני יודעת.
אתה לא מתנדב. -רוקנתי, התנדבתי לזה.
עשיתי את זה מבחירה.
עושים את זה כאן.
זה פשוט נראה מוזר מאוד.
זה כמו לצפות בסרט, או משהו.
זה מוזר מאוד, מאוד.
הוא עדיין מסתובב בתחתונים ואומר לי…
- קרול אימא -
"…אין לי תחתונים נקיים, את צריכה לקנות לי."
אתה מרבה לעשות זאת. -נו.
כולם צריכים לאכול מזה
ואתה תוקע בו את המזלג המלוכלך שלך.
לפעמים אני חושבת שהוא בוגר, ובפעמים אחרות אני חושבת,
"עוד יש לך דרך ארוכה להתבגר."
עכשיו אתה צריך להתקשר לאימא שלך
כדי שתבוא לאסוף אותך מהסטוץ שלך?
זה סיפור שלא צריך לספר.
אני שמח שהזכרת אותו.
לואיג'י הקטן, יש לו לב זהב.
אין לו פוזות. הוא ילד חמוד.
הוא לא עושה הצגות.
למה אתה מעמיד פנים שאתה מבשל?
אני עושה את זה כל הזמן. -באמת, אימא?
ברור שכן. -לא.
אני לא רוצה שזה ישנה אותו. זה יהיה רע מאוד.
זה לא שווה את זה,
אם הוא יהפוך לאדם שונה מהאדם שהוא עכשיו.
פרנק עצוב קצת, לא?
אני לא מאמין שאת לוקחת אותו. -אימא ביקשה.
לא. -כן.
"תעיף את המעצבן הזה מהבית." -היא מתכוונת אליי.
לא, כשהיא מדברת עליך היא אומרת "השמוק הקטן".
אז קיבלת את זה ממני?
חבר שלי, שהוא מוזיקאי, אמר לי שהפרסום לא משנה אותך,
הוא משנה את כל מי שסביבך.
אבי מזכיר את שמי בכל שיחת טלפון,
ואומר, "לבני יש הרבה עוקבים באינסטגרם".
"אתה יודע מי אני?"
אני משתמש בזה ככוח על, להשיג את מה שאני רוצה.
אתה מזכיר את זה הרבה מול אנשים. -אבל פחות מבעבר.
די נרגעתי.
אני כבר מתרגל לזה.
הוא נפגע מזה.
וקצת…
הוא לא קיבל הנחה על הג'קוזי?
לא, הייתי מקבל הנחה על הג'קוזי אם היית יושב לידו.
לא רק שהייתי מקבל הנחה, גם הייתי נכנס בחינם לסאונה.
אבל היית מוכן לשבת לידו?
וגם שם הדגם של הג'קוזי הוא "לואיס".
בבקשה, אז…
וכל מה שרציתי ממך היה שתניח את התחת שלך ליד הג'קוזי.
אבל לא הסכמת.
בבקשה.
וגם תספורת נהדרת, מאלט.
היא עושה קאמבק מטורף.
היא נהדרת.
מדהים.
היא ממש נהדרת. -אלוהים.
ואלו תמונות שלך כתינוק. תראה.
אני לא רואה.
נולדתי בבית החולים "רוטנרואו" בגלאזגו,
בשבעה באוקטובר, 1996.
לפני עשרים וחמש שנה.
קליל, מכל הבחינות.
צ'יק צ'ק, בלי בעיות.
שאלתי את אמי.
היא ילדה שלושה ילדים לפניי.
לעזאזל. אבי היה צריך לעבור חסימת צינור הזרע.
"גזירה".
למי שלא יודע,
חסימת צינור הזרע זה כשחותכים את הצינורות.
עדיין אפשר לגמור?
אימא אמרה, "לא צריך חסימת צינור הזרע, אני בהיריון".
אני.
קיבלתי נגן דיסקים חדש.
- אנתוני קפלדי אח -
שלושה ילדים לא הסתדר.
- דניאל קפלדי אחות -
- וורן קפלדי אח -
ואז לואיס הגיע.
כן. השלים את המשפחה.
- לואיס בן חמש -
אלוהים.
מה זה, לואיס? -מה זה?
קיבלת גיטרה חדשה. -אחי הבכור, וורן.
ננגן רוק!
הוא זה שגרם לי להתעניין בנגינה.
הוא רצה לנגן בגיטרה ואני רציתי לנגן בגיטרה.
אתה יכול להשתמש בזה עם המכוון החדש שלך.
לואיס היה הולך לחדר שלו,
יושב ומתאמן במשך שעות ואז חוזר.
וכולנו היינו מתרגשים ונכנסים למטבח והוא היה אומר, "זה מה שלמדתי".
- לואיס - בן 11 -
היינו צריכים לשמור על שקט כשהוא היה שר.
בטח שומעים את כולנו ברקע
כשאנחנו עוברים לידו.
קוראים לי לואיס קפלדי.
בילדותי, הוריי היו הקהל הראשון שלי.
יש לי הרבה זיכרונות נעימים,
למשל שאני מנגן להם שירים רק בגיטרה.
ועכשיו, כמובן, כשאני מסיים לעבוד על שיר,
אני שולח להם אותו בוואטסאפ, או…
כן, אני עושה את זה עד היום.
- נגן -
שלום, אנחנו ב"דה גאפ אנפלאגד".
לואיס, מה שלומך? -אני בסדר.
האדם הצעיר ביותר שאירחנו ב"דה גאפ".
בן כמה אתה? -12.
כמה זמן אתה מנגן בגיטרה?
מגיל תשע.
מתי, לדעתך, תהיה מוכן להתחיל להופיע ברחבי סקוטלנד?
מתי שיגידו לי.
אני לא בתעשייה כרגע.
- אודינגסטון מאונט ורנון -
- גלאזגו -
אני רק הייתי הנהג. שמחתי להצטרף לנסיעה.
אבי נהג לקחת אותי לכל ההופעות הדפוקות ההן.
הוא הסיע אותי לגלאזגו, לאדינבורו.
היה דופק על דלתות.
"הבן שלי זמר", ואנשים היו עונים, "תסתלק".
נדמה לי שהוא היה בן 12 או 13. מובן ששיקרנו בקשר לגיל שלו.
בשבוע הבא אנחנו מופיעים ב"גראז' אטיק" בגלזגו.
הייתי מגיע. והבנאדם ממש היה…
- "דה וניו" -
שני רמקולים על כנים גדולים.
מערבל אותות קטנטן.
נשמעתי חרא.
ואני אומר, "אני לואיס קפלדי".
כי ככה נשמעתי דרך הרמקול.
"אני לואיס קפלדי והשיר הזה הוא…" ואז שם השיר.
- לואיס - גיל 18 -
והמקום, כאילו… כולם מדברים זה עם זה.
אף אחד לא מקשיב לך. אף אחד לא מסתובב ומסתכל עליך.
היו אולי שני אנשים שהקשיבו לנו.
עשיתי את זה במשך הרבה שנים.
והופעתי בפאבים המחורבנים האלה איפה שאף אחד לא שם עליי.
- באתגייט פורחת -
19:10, אצלי בסקוטלנד.
ואני עומד לנגן קצת, זה יהיה מקסים.
כשאני כותב, אני יושב כאן מול פסנתר…
מול פסנתר, ואז אני מנסה כמה רעיונות,
מקליט את כולם על האייפד שלי.
אני שומר אותם ועובר עליהם.
וכשאני צריך לנגן, אני בוחר איזה מהם לקחת.
אתה רואה, את זה סימנתי כ"מגניב",
כי כזו היא המוזיקה שלי, כמובן.
אתה מכיר, בסרטים תיעודיים, כשאנשים אומרים,
"יש לי שיר", והם מנגנים גרסה ראשונית שלו
ואז קופצים שנה קדימה?
ואני אומר לעצמי, "אני מקווה שהוא יצליח".
ואז, בסרט התיעודי, כשקופצים קדימה בזמן
והקהל משתולל,
וכולם שרים את השיר והוא הפך ללהיט.
הייתי שמח אם אחד מהשירים היה מצליח כך.
אם זה היה קורה עם אחד מהשירים האלה,
נקפוץ קדימה בעוד שלוש, שתיים, אחת…
עדיין כאן.
אז זה לא קרה עם אף אחד מהם. תודה.
- לואיס קפלדי -
טוב לשמוע אותך שוב עם הגיטרה, חבר.
ברוך הבא הביתה. -תודה, אח.
אתה תמיד חוזר. -טוב שחזרת.
אני נשבע, כן.
פעם שנייה התקליט מספר אחת בארה"ב?
כן. -כן, זה נהדר.
זה בזכותך, הצלחת באופן רשמי.
יש לך איזה רעיון? -יש לי כמה. כן.
אז זה היה…
זה. -אני לא מצליח לקלוט חלק מהמילים.
כן, אני רק… נאנח.
זה מוצא חן בעיניי, באמת, בית כזה, קצת דומה ל…
"לא יכול אפילו להסביר
"את הכאב המוכר-מדי הזה"
זה טוב. התחלה מעניינת. -כן.
"הוא בא והולך
"ומשאיר אותי לבד בסוף"
והיה לי שם עוד קצת.
אני מת על זה, "הכאב המוכר-מדי הזה", זה מגניב.
הזרימה הזו יפה. -כן.
"כי אלו רק פעימות הלב שלי
"כל הדרך עד הסוף של ההתחלה שלי
"אם תחכי עד הסוף אם תגידי לי, תגידי לי
"תגידי לי שאת עוזבת אותי שוב"
טוב? כן. -כן.
כן, זה מגניב.
"…עוד לתת"
כן.
"לא נשאר לי דבר לאבד"
לעזאזל.
"כי אם אעשה הכול רק כדי…"
אם מילים של שיר גורמות לי להרגיש משהו,
אז נראה שאני בכיוון טוב.
בין אם זה שיר שמח או עצוב או לא משנה מה.
אם הוא מעלה מספיק רגש כדי לעורר משהו אצלי,
אז צריך להמשיך בקו הזה.
"לא נשאר לי דבר לתת
"טבעתי עם הספינה השוקעת עכשיו
"לא חושב שאצליח להתגבר"
מגניב.
לעזאזל, קשה לשיר את זה בתו הנכון.
לא הייתי משורר. לא היה לי יומן.
עדיין אין לי יומן. אני לא קורא.
זה לא מגניב, הלוואי שכן הייתי קורא.
אבל אין לי טווח קשב.
יש לי טווח קשב לנגן לאנשים שירים על הבמה.
אין הרגשה טובה יותר מהריגוש הזה, אתה מבין את כוונתי?
"להתגבר"
מה?
"לך תזדיין"
התחלתי לכתוב מוזיקה רק כדי שאוכל לנגן אותה חי.
באלבום הקודם,
השיר הראשון שהוצאנו היה "חבורות".
לא באמת חשבנו שהוא שיר כל כך גדול.
מועדון "קינג תות'ס" בינואר, 2017.
הייתי צריך לבצע כמה שירים חדשים,
ובחרתי ב"חבורות".
- קינג תות'ס וואה וואה האט - 2017 -
ואז הוא הפך לוויראלי.
ואתה רואה את החיוך שלו כשהקהל מצטרף לשיר.
ידענו שזה מה שהוא יעשה עד סוף ימיו.
בטח שמעתם אותו כבר.
"ספוטיפיי" הכניסו אותו למקום הראשון ברשימה של "ניו מיוזיק פריידיי" בארה"ב
וכן, משם הוא צבר תאוצה.
זו רשימת ההשמעה של רדיו-אחת לשבוע הבא.
זה השם שלי שכתוב שם, לעזאזל.
פאדי.
מדהים.
זה חדר השינה שלי. אני מת על העיר הגדולה.
"מהופנט."
"איזה קול יפהפה ואיזה בחור נאה."
כן!
"מאפיינים בולטים." לא יודע, אולי העיניים שלי…
יש לי לחיים שמנמנות.
- מאפיינים בולטים לחיים שמנמנות -
כשאנשים פוגשים בך,
הם מתעניינים יותר במוזיקה שלך או באינסטגרם שלך?
אנשים ניגשים אליי ברחוב ואומרים,
"אני מת על האינסטגרם שלך, גבר". ואני עונה, "אני גם זמר".
- "פופ רייזינג" עדיין חמוד@ספוטיפיי -
לא באמת ידעתי למה אני נכנס
כשהעליתי את הסרטונים האלה.
אני מחרבן.
אז יצאתי אתמול בלילה, סתם כדי לרקוד קצת.
אנשים התחילו לשלוף את הטלפונים שלהם.
למה הם כל כך מתעניינים במה שאנחנו עושים?
ואז נזכרתי שזה משום שאני מפורסם.
- אולם בארולנד -
קדימה.
החברים שאני מבלה איתם עכשיו הם חברים מימי בית הספר.
מייקל הוא קברן.
קונור הוא מתקין גגות שהפך לדי־ג'יי,
ונייל הוא אחראי לגיוס סטודנטים.
דק דאף מרתך כל מיני דברים, הוא איזה סוג של מהנדס.
אני לא יודע מה עושה מהנדס, לכן אמרתי שהוא מרתך.
איידן האלידיי מלווה אותי בפסנתר והוא מנהל מוזיקלי.
איידן ביטי מנגן על באס בלהקה שלי.
אז שניים מהם קפצו על העגלה שלי.
תראה את השעון.
אם מדברים על צניעות,
על להישאר עם הרגליים על הקרקע,
כשפעמים רבות אתה בכלל לא יודע איפה נמצאת הקרקע המחורבנת,
אז הקשר עם החברים שלך הוא הדבר העיקרי.
זה עוזר לך לוודא שלא תהפוך לשמוק.
בהחלט הבחנתי שהבנת שאתה יכול לקנות כל דבר.
זה לא דבר רע.
יש משקאות בחינם.
כן, משקאות בחינם. ולא מחכים בתור.
זה העניין. -נהדר, אין תור, אין עמידה בתור.
ג'ו, מה שבאמת רצית לשאול הוא,
"האם נייל השתנה מאז שהוא הפך למפורסם?"
והתשובה היא כן, בגדול.
תודה, חבר. לחיים. -תודה, חבר.
להשתכר בארוחת הערב, וללכת לכתוב שיר,
זה מה שאנחנו עושים? -כן.
כן. -זו בירה לאגר?
לפעמים סיידר.
"פינצ'י, לאגר…
"משקאות שונים לצרכים שונים."
אתה לא צריך להצליח בניסיון הראשון?
אדיר. -כן.
אני מקצוען, אז אני בטח אצליח בניסיון הראשון.
מה שתגיד, חבר.
- טום מאן כותב -
פשוט תתקדם שורה אחרי שורה. -קדימה.
בואו נתחיל.
אתה מבין את כוונתי?
אחת, שתיים, שלוש!
זה כל כך נמוך.
בואו נתחיל. -קצת רוק'נרול, זה הכלל שלי.
הלו?
מה שלומך? -טוב. מה שלומך?
די טוב.
אני חושב על הלו"ז.
- קולו של ריאן וולטר מנהל -
מטבע הדברים, אנחנו רוצים
להוציא שיר שיגיע למקום הראשון מתישהו בשנה הבאה.
כן, לגמרי.
ובקשר לכתיבה, מה נראה לך, מבחינת זמנים?
אתה מבין? -כן, צריך לעשות יותר…
אולי נקליט במרץ בלונדון?
באמת, מתי… מתי שתרצה.
אתה רואה גבר עם הפיצה שלי?
הצלחנו! -בוא כבר, הדלת נסגרת.
יש! -יש!
אם אתה רוצה פיצה, כל שעליך לעשות, וזה קריטי,
הוא להיות מפורסם.
קלי קלות.
- לונדון -
אני מרגיש כמו בסדרה "איסטאנדרס".
מוזר לי שאתה לא מרגיש.
מה אתה רוצה לעשות היום?
זוהי שאלת מיליון הדולר.
שאלת מיליון הדולר של הילד העצוב.
אתה יכול לבחור מתוך 120 שירים עצובים.
כן. -121.
זהו.
"האם אני בוכה בכל לילה?"
זה קצת מדכא מדי, להתחיל את הפזמון ב…
"האם אני בוכה בכל לילה?"
אתה בסדר? בטוח? כן. -הקשבת לתקליט הראשון?
אני שמח לתת לך להוביל.
והיופי בזה הוא שנשארת לבד בתקליט הראשון.
כן. זה היה מורט עצבים לפרקים
כי הרגשתי, כאילו, שאני לא יודע איך עושים אלבום.
אבל מסתבר שאם אתה פשוט כותב שירים שאתה אוהב ומשחרר אותם…
"היי, לואיס, מה תשיר?
"לא יודע"
יש לי סחרחורת קלה.
מצטער שאתה לא מרגיש טוב.
אני לא סומך על יכולותיי ככותב.
אני חושב שזה מחמיר ככל שאני מצליח יותר.
"מישהו שאהבת" הצליח ממש בגדול.
אם מחפשים את נקודת המפנה, הוא סימן אותה.
הכול פשוט התפוצץ.
שישה שבועות בפסגה.
יש לו יותר ממיליארד השמעות מקוונות.
סינגל שהוא להיט ענק, "מישהו שאהבת". -"מישהו שאהבת."
לואיס… -חברי, לואיס קפלדי.
המאמי של ארה"ב!
את הפרס על שיר השנה מקבל…
לואיס קפלדי!
- טקס פרסי ה"בריטס" 2020 -
- לואיס קפלדי מישהו שאהבת -
- שיר השנה -
שלום.
קוראים לי לואיס.
תודה רבה… רבה על זה.
בניגוד לאמונה הרווחת,
אנשים רבים חושבים שהשיר הזה נכתב על חברתי-לשעבר,
שאותה אתם יכולים לראות בכל ערב ב"אי האהבה", אבל…
אבל בעצם הוא על סבתא שלי
שנפטרה, לצערי, לצערי, לצערי, לפני כמה שנים.
ואני מתפלל שהיא לא תקבל טלפון מאיי-טי-וי
עם הצעה להשתתף בתוכנית ריאליטי זוגות.
אבל, כן, תודה רבה.
זו הייתה השנה הטובה ביותר בחיי.
בזכותכם, בזכות חברת התקליטים.
בזכות אימי ואבי, ש… לא יודע, עשו אהבה
וכן, בזכות סבתי ש…
מתה? סליחה.
נתראה. ביי-ביי. תודה רבה. תודה.
יש הערב מסיבת ידוענים גדולה בחלוקת פרסי ה"בריטס".
יהיה כיף.
אז מובן שחשבתי שאני צריך לחגוג בגדול
ולקנות זוג נעלי "ואנס".
באירוע הקודם זכיתי בכמה פרסים, וזה היה נחמד.
בפעם הקודמת גם הופעתי והפעם אני רק…
אהיה שם, וזהו.
שזה די עצוב.
מעניין מה אלטון ג'ון ישיר היום.
הוא שלח לי אימייל מקסים. סיפרתי לך על כך?
שתיתי כמה בירות עם אד שירן.
וסיפרתי לו על תסמונת המתחזה שאני סובל ממנה.
אלטון שלח לי אימייל וכתב, "לואיס היקר,
"שוחחתי אתמול עם אד ודיברנו עליך.
"הוא אמר שאתה מרגיש כמו מתחזה.
"שטויות!" את זה הוא כתב באותיות דפוס.
"הצלחת לגמרי בזכות עצמך.
"האלבום שלך עדיין מצליח בכל רחבי העולם.
"וזה האלבום הראשון שלך!" גם זה באותיות דפוס.
"אתה יוצר שירים מקסימים שנוגעים במיליוני אנשים.
"ההופעות החיות והשירה שלך נפלאים.
"ואתה גם מאוד מצחיק ומקורי. אני מתכוון לכך בכנות.
"תפסיק עם זה עכשיו, בבקשה, או שאבוא לסאפוק
"ואעיר את ההומו הרדום שבך.
"טונות של אהבה, אלטון."
נעים לשמוע את זה,
אבל אני עדיין מרגיש קצת כמו מתחזה.
לא נראה לי שזה יעבור אי פעם,
כל העניין הזה של "איך הגעתי לכאן?"
אם אני הולך למקום כלשהו, "מה לעזאזל אני עושה כאן?"
על בטוח.
תסמונת המתחזה, אני חושב שאפשר לסבול ממנה במובנים רבים.
היא מחלחלת לכל החלטה שאתה מקבל ולכל דבר שאתה עושה.
זה תמיד נראה לי משונה,
שאנשים צופים בי מופיע וצופים בי מנגן.
אני מת על זה שאנשים מתייחסים ומאזינים למוזיקה שלי.
אני פשוט לא מבין, למה שאנשים יצפו בזה,
אבל אודה להם על כך לנצח…
אני מודה לאנשים עד אין סוף, אבל לא…
אני אוהב אתכם, אבל לעולם לא אבין אתכם.
זה מה שאני מנסה להגיד לאנשים בבית.
אני פשוט לא מבין את זה.
פשוט לא מבין. לא יודע.
- גלאזגו סקוטלנד -
"בזבזתי כמעט מחצית מזמני
"בהרגשה שאני מפגר עוד יותר מאחור
"אני יודע שאני כל כך טוב בהעמדת פנים
"העמדת פנים
"העמדת פנים"
מה? כאילו נוצר רושם מוטעה שאתה מצליח יותר?
"אם לא תמיד היה לי טוב
"תמיד מפגר, תמיד מפגר מאחור
"אני יודע שאני כל כך טוב בהעמדת פנים
"כאילו הכול וכלום לא נכון
"אני בסך הכול…"
אני בסך הכול שחקן.
בסך הכול שחקן, אני רק…
זה מגניב.
- ניק אטקינסון כותב -
"אני מתחזה." -זה מגניב. כן. מוצא חן בעיניי.
אני מסתיר את ה"אני" האמיתי, כדי שתראה את הצד החזק יותר.
- פיל פלסטד כותב -
אתה יוצר תמונה של מי שאני. -כן.
"אני המתחזה, מה יש לומר?
"בנוי לרמות
"רק תאמרי לי מי את רוצה שאהיה"
זה מגניב, "בנוי לרמות". -כן.
זה שיר "קפלדי".
בחייך, זה חייב להיות.
חבר'ה מבית הספר שלי, בעיירה די קטנה.
אני מכיר הרבה אנשים, מהשכבה שלי, שנשואים,
ושיש להם ילדים, מבית הספר שלי.
אני זוכר שחשבתי שעד גיל 25,
"יהיו לי דברים, הקריירה שלי תתפתח."
"אני יודע מה אעשה בגיל 25." -מעולם לא חשבתי על כך.
קיווית שכבר תבין מה אתה רוצה בשלב הזה.
וזה לא פשוט כל כך.
עדיין לא הבנת את זה. -המטרה משתנה כל הזמן.
אתה לעולם לא מצליח ליהנות ממשהו כי אתה חושב, "השלב הבא…"
הקטע הוא שאתה כל הזמן מסתכל קדימה
ולעולם לא מסתכל על מה שכבר עשית.
זה גרוע.
כן. -טוב, זהו זה. זהו?
יש עוד אחד, אבל הוא גרוע.
זה לא אחד מהטובים ביותר שלך.
לא.
אני חושבת שמה שכתבת בעבר,
הכתיבה שם הייתה טובה יותר.
כמובן, לפי דעתי המקצועית.
אני אוהבת את זה ש… -דרך אגב…
פתחת כאן תיבת פנדורה.
להגיד שלא באמת…
הם מעולם… החיים שלהם מעולם לא היו מוזיקליים.
מה זה?
ממש לא אמרתי שאני מוזיקלית. -לא, אבל…
נראה שאתה מתעצבן. -לא, אני לא מתעצבן בכלל.
פעם היית בא ומבקש לשמוע מה דעתי.
והייתי אומר לך. -אבל… לא.
לא צריך להיות מוזיקלי כדי לדעת אם אתה אוהב שיר.
אני לא אומר שצריך. את מתגוננת.
אני אומר שזה מצחיק, שבהתחלה הייתי מנגן להם שירים,
"זה טוב. זה רע."
ועכשיו זה, "והמילים כאן, הייתי משנה אותן".
מה אני יודע? מה, לעזאזל, אני יודע?
יש משהו בדבריך.
אבל האם המוזיקה היא לואיס האמיתי?
שאלה טובה, אימא'לה. -לא?
כנראה אי אפשר לדעת.
- שיחה עם חברת התקליטים -
היי! שלום! -לואיס, מה קורה עם הכתיבה?
עם מי אתה עובד?
אני מתקרב לשלב שבו אצטרך להשתלב
ולהיות עם עוד אנשים.
כן, נראה לי, הולך לאט.
לא נשקר. הולך לאט, נכון?
נראה איך נתקדם.
תשמע, אם זה חרא, זה חרא. זה התפקיד שלכם לגרום לזה להצליח.
פנו אליך בקשר להופעות?
מתי תתחיל להופיע?
כולם די פסימיים.
אתה כותב, ויש תחושה של חוסר מטרה.
"בשביל מה, לעזאזל, אני כותב
"אם אנחנו לא יודעים אם יהיו לנו הופעות?"
זו ההרגשה עכשיו,
אבל אני חושב, ומקווה, שהכול ייפתח בחזרה.
הרבה אהבה. -להתראות בקרוב!
להתראות.
נראה לי שהם ציפו לשמוע קצת מוזיקה.
לעזאזל.
באמת,
זה גורם לי לרצות למצוא איזו טרמפולינה
ולהטיח עליה את החברים שלי.
הימים הישנים והטובים.
כן, אני שומר את הקונדומים שלי,
שומר אותם יחד עם קלפי המתאבקים שלי.
ההורים שלי עוברים דירה, אז אני מוציא את כל הדברים שלי מהבית.
הם גרו כאן 15 שנים, אז זה די כבד.
- גוד ניוז כתבי הקודש -
לעזאזל.
אני כבר לא גר כאן, אז למי אכפת?
חבריי ואני נהגנו לבוא לכאן כל הזמן ולהשתכר.
ולא היה תלוי שום דבר על הקיר
כשהייתי נכנס ומנסה לכתוב שירים
וכן, זה מוזר, לאורך השנים,
שהקיר התמלא בפרסים.
את "מישהו שאהבת", בעצם, התחלתי לכתוב…
כאן.
כתבתי אותו כאן.
אז כן. חדר גדול.
אני עדיין חושב עליו לפעמים
כשאני נזכר בתקופת הלימודים ואומר לעצמי,
"לא ידעתי שזה
"הכיוון שהחיים שלך יתקדמו בו,
"כי זה לגמרי מטורף…"
דבר מטורף."
זה הראשון שקיבלתי.
- פריחה - פריצה -
קיבלתי אותו מהמנהל שלי לכבוד המיני-אלבומים הראשונים שלי.
אני חושב שהוא שווה ערך למכירת מיליון וחצי יחידות
ואני בטוח שהוא לגמרי המציא את זה.
ההרגשה שאני מתבגר, שאני מבוגר,
היא מחורבנת.
ולאבד את בית ילדותך, המקום שבו גדלת ובילית…
גם זה מוזר.
לא יודע למה, אבל כשאני חושב על כך,
אני מרגיש מוזר מאוד.
מתכווצת לי הבטן.
הידיעה שלא אהיה כאן יותר,
גורמת לי להרגיש שזה אחד הדברים האחרונים
מהחיים הקודמים שלי, שנעלמו.
הרגשה של רשת ביטחון.
והעובדה שלא אהיה כאן יותר, היא גורמת לי להרגשה משונה.
זה סופי מאוד.
הבית הזה עכשיו הוא כמו בית של מישהו אחר.
מגניב.
סיימתי.
בסדר, מישהו אחר יבוא וייפטר מזה, כנראה.
אשלם לו על כך.
מגניב.
- גלאזגו סקוטלנד -
"אלוהים, הוא כל כך רגיל. לובש את ה…"
"תראו אותו, תולה את הכביסה שלו."
אני לא מרחרח בדרך כלל.
תצלם אותי ממש מקרוב.
הם נראים לי נקיים.
לא הייתי כאן זמן מה
ומנקודת מבט אישית, אני כנראה נמצא בדיוק באותו מצב
שהייתי בו לפני שלוש שנים,
כי לא התבגרתי כלל בשלוש השנים האחרונות.
שים את זה כאן.
אני עובר לגור עם חברי ניל.
מעולם לא גרתי עם שותף.
חצי מהפרסים נפלו.
ושאר החברים,
הם חיים בזוגיות מאושרת.
ואני לא, אז
הייתי זקוק למישהו שיוכל להרגיע אותי קצת.
יותר ויותר קשה להישאר
קשור לבית.
בדקת את רשימת השירים שכתבת?
לא.
יש שם 54 שירים שכתבת.
יש לי הרגשה שכתבתי יותר. -אלו שירים שלמים.
- ריאן וולטר מנהל -
- איידן האלידיי קלידים / מנהל מוזיקלי -
אז מה דעתך?
נראה לנו שהוא סינגל להיט כמו שהוא?
איזו מין שאלה זו, ריאן?
אני לא יודע, אבל אלו השאלות, על זה אנחנו צריכים לענות.
הוא פחות קליט מ"מישהו שאהבת".
כן. רוצה לשמוע את "איך זה מסתיים"?
קדימה.
זה מוצא חן בעיניי.
הפזמון החוזר יהיה מדהים.
הוא לא נשמע לי כמו סינגל.
זה שיר מדהים. -זה שיר טוב ממש.
והוא רגשי מאוד. -נכון.
והוא יגרום לאנשים לבכות. -כן.
שזו מטרת המשחק.
כמובן. -מה עוד יש?
רוצה לשמוע את "מעולם לא התאהבת?"
קדימה.
"והיא אמרה את זה
"'מעולם לא התאהבת?'"
אז מה דעתנו על זה?
"מעולם לא התאהבת?"
זה אולי… זה די דומה
"כבר התרגלתי להיות מישהו שאהבת"
אז מה?
טוב, זה מה שאמרתי. רק מוודא. אז זה טוב?
זה טוב. -כן. מגניב.
לא רוצה להישמע מתנשא, אבל אנשים אוהבים דברים שנשמעים אותו דבר.
מה דעתך, איידן?
אנשים רוצים משהו קצת יותר מלהיב בפעם השנייה.
באמת?
הם רוצים את אותו הדבר, רק יותר טוב, או את אותו הדבר?
אבל השיר מצוין. זה משנה?
אולי לא.
ולכן אנחנו…
לעזאזל. זה חתיכת קוץ. -נכון.
קוץ בתחת. -שמתי את כל הביצים שלי בסל אחד.
גם אתה, אבל אם אני אדפוק את זה…
אתה מדבר כאילו אני לא חתום על זה.
אתה מדבר על הסל הזה.
זה בהחלט מצב של הכול-בסל-אחד,
ועכשיו אני אפילו חושש יותר לדפוק את זה…
כמובן, עדיין נעשה הופעות חיות טובות וכולי.
הוא אומר "שמתי את כל הביצים שלי בסל אחד"
כאילו לי אין קשר לזה.
ולא קוראים לי לואיס קפלדי, שזה השם שרשום על הכול.
יש לנו סינגל גדול?
לא יודע.
הם טובים כמו "מישהו שאהבת" ו"לפני שאת הולכת"?
יש טעם לשחרר סינגל טוב פחות מ"מישהו שאהבת"?
ככה לא תוכל להוציא יותר שירים לעולם.
ברור שיש לחץ.
יש עליך לחץ לנהל את זה נכון.
כן, וזה מכניס אותי לחרדה.
בסדר, אתה תדאג לזה, ואני אדאג לכתיבה.
קדימה.
מקסים. -בטוח, אחי.
אדיר, אני פשוט אביא לך עכשיו עוד "מישהו שאהבת".
שלום. -רק עכשיו הגעת?
תוציא את הכלבים לחצר.
התיישבתם בחדרים נפרדים?
חלום של אהבה צעירה.
אפשר לראות את האהבה ששוררת בין הוריי.
לואיס, די.
שני סלונים נפרדים.
כדי שהם לא יצטרכו לשהות זה במחיצתו של זה.
אסור לי להיכנס לחדר שלה.
שלום.
-הוא מהיר, נכון?
שוב יש לך טיקים.
נכון. יש לי טיקים בכל יום. בכל יום ויום בחיי.
חשבתי שהתכוונת לטפל בזה.
מה היית… -כירופרקטור.
כירופרקטור לא יעזור. -אז מה כן?
לעזאזל עם הכול. -אז תישאר עם הטיקים?
חפש בגוגל "טיקים של חרדה".
תראה שמשיכת כתפיים היא הנפוצה ביותר.
ואיך נפטרים מזה? -לא יודע.
אין לי מושג.
זה מופיע כשאני בפקקים, אז זה מחמיר.
זה קורה לך כשאתה מתאמן? -כן.
זה קורה לך באימונים? -כשאני ממש עייף
ובמצבים לא נעימים, זה ממש מחמיר.
אז אולי אפסיק להתאמן? -לא.
כי האימונים… הם גורמים לזה, אז אני צריך להפסיק.
אתה לא אמור להזכיר את זה. -למה?
למה אני לא אמור להזכיר את זה?
כי אתה מפנה את תשומת הלב אל זה.
אז פשוט תעמיד פנים שזה לא קיים?
ולא תתמודד עם זה?
כן? -אני כן אתמודד.
איך אתה מתמודד עם זה? -זה בא והולך.
זה חלק מהחיים, אחי.
מתרגלים לזה.
תפסיק. אתה מחמיר את המצב כשאתה מזכיר את זה.
אנחנו יודעים שזה קיים, אז פשוט תתעלם.
לא בטוח שאני מסוגל להתעלם.
למה? כדי שתוכל לעשות מזה עניין, להחמיר את זה?
זה עוד יחמיר.
כי זה מתקרב יותר ויותר
לנקודה שחייבים לטפל בזה.
לא יודעת.
נראה לי שיש עליו יותר לחץ מכפי שחשבנו.
הוא יחשוש מכך
שלא יעמוד בציפיות של אנשים.
ושיאכזב את כולם.
אבל אפשר לעשות רק מה שאפשר.
אני מבינה שנדמה לך שהוא לא מוטרד.
אנחנו חושבים שאתה לא מוטרד מרוב הדברים,
אבל ברור שזה לא כך. -אילו דברים?
נוצר הרושם שאתה… -האלבום מתקרב.
…רגוע מאוד.
אי אפשר לקחת ממך את מה שכבר השגת.
נכון.
טוב…
זה יספיק.
הזמנתי נעליים חדשות, אני חושב שהן צריכות להגיע היום.
אני נוסע ללוס אנג'לס, עיר המלאכים,
כדי להתקדם עם הכתיבה.
ואני מתלהב מזה.
אני מקווה לחזור
עם שירים טובים ממש שיספיקו לאלבום שלם.
לכתוב עם כל האנשים המדהימים האלו
שלא השתתפו בכתיבת האלבום הראשון,
כי עדיין לא היינו כל כך מצליחים.
זה גם מלחיץ, כי הטיקים שלי התגברו
וגם נתקפתי חרדה מפעם לפעם, אז זה קצת…
בהחלט הבאתי בחשבון שאני עלול להיות שם לבד.
אלוהים.
זהו.
סיימתי לארוז.
ואז לעלות למטוס, ואז אנחנו בלוס אנג'לס.
זה מה שהולך להיות.
- לוס אנג'לס -
- בוורלי הילס -
זו התרגשות טובה.
הציפייה ממלאת את האוויר.
אל-איי.
זהו זה.
אלו החיים.
אלו רשימות היוגה שלי.
"כלב מביט מטה", "לוחם מס' אחת".
"משולש", "משולש מפותל", "כיפוף צידי".
"משפר תהליכי עיכול, חילוף חומרים, זרימת דם ודחף מיני."
כשאסיים עם זה, אהיה מכונת זיונים מושלמת.
כבר יצא לכם לעבוד יחד?
דן ואני כתבנו שיר למיני אלבום הראשון שלי.
כששמעתי את "חבורות" אני זוכר שחשבתי,
"אני חייב לעבוד עם האדם הזה.
"אני לא יודע מי הוא, אבל השיר הזה מטורף".
כל כך טוב. -כן.
קבעת כבר הופעות?
יש פסטיבלים, סיבובי הופעות בכל מקום, נראה איך מתקדמים.
זה משמח אותי, אבל… זה נראה לי קצת מפחיד עכשיו,
לחשוב על זה, אתם מבינים אותי?
בגלל הקורונה? או רק בגלל…
זו התקופה הארוכה ביותר שלא הייתה לי אף הופעה חיה.
אתה תרגיש כך עד ההופעה הראשונה שלך, כשתהיה על הבמה,
ותגיד לעצמך "כמה שאני שמח".
נחזיק אצבעות, אבל כן, זה יהיה טוב.
אני מתרגש, אבל,
אני לא יכול לחשוב מעבר לאלבום,
את מבינה את כוונתי? -הבנתי.
- אוליביה 20' - ג'וליה אוג' 21' -
זה מוצא חן בעיניי. -כן.
כי האחרון לא יהיה…
אי אפשר להיות פרוע באחרון.
זה מוצא חן בעיניי כי…
"תשמיע לי בשורות טובות…"
כן. -כן.
אני לא בטוח שבשורות… "בשורות טובות" זה חזק מספיק…
קשה לומר.
לא הייתי מכניס אותו כאן.
לא היית מכניס אותו כאן. -הייתי מכניס אותו בסוף.
וזה יחתום את השיר,
אבל אתה צריך… והמילים צריכות…
גם אני לא מתעקש על הקונספט הזה.
אני מנסה להבין מהי הזווית הרגשית
של "בשורות טובות".
כן, לגמרי.
זה מה שהופך את השירים שלך לחזקים,
שהם תמיד… הם רגשיים מאוד.
כאילו, איך לגרום למילה ליצור תחושה מסוימת.
כן.
שוב, אני לא מתעקש גם על זה.
הדרך שבה אני כותב היא לשבת מול הפסנתר ארבע שעות ולשנוא את עצמי.
אני מרגיש שזה קשה מאוד ושאני גרוע בכתיבת שירים.
הטיקים שלי מחמירים כשאני יושב לנגן בפסנתר.
הם מכאיבים לי פיזית.
וקשה לי לנשום וזה כאילו…
הגב הורג אותי כשאני מתחיל לעשות את זה.
שזה די…
מפחיד.
אני מנסה להבין מה אני צריך לעשות.
כולם בספוטיפיי קוראים לך לולו.
ואני מצטערת, כי אני התחלתי את זה. -טוב.
קיבלת את אות מיליארד ההשמעות על "לפני שאת הולכת".
שלחו לך אותו? -כן.
אז ספוטיפיי שלחו לי מייל וכתבו,
"אות המיליארד של לולו".
היו צריכים לכתוב את זה במקום השם.
העברתי את זה לריאן וכתבתי,
"גרמתי לכל הצוות לקרוא לו לולו, וזה בסדר מצידי".
נוכל לשמוע משהו?
אני לא יכול לנגן את זה עכשיו. -אני עדיין עובד על זה.
הוא צודק בכך ש… -היי!
אי אפשר להכחיש את זה. -כן. תודה.
אנחנו יכולים, אולי, לחשוב איך לעשות את הקאמבק?
אתה לא רוצה סתם להוציא שיר. -לא. צריך לבחור את התזמון.
במה התעסקת, חוץ מכתיבה, לפני שהגעת לכאן?
בכלום.
נחמד לך לצאת קצת מהאי?
זה בהחלט מוזר. -כן?
אני מרגיש שזה לגמרי לא אמיתי.
מתחילים לי טיקים. מעולם לא היה לי טיק.
זה קורה הרבה. -תמיד סבלת מזה.
אני מרגיש ש… -תודה, חבר'ה.
זה החמיר. -חלק מהאישיות.
אני צריך לטפל בזה.
אתה חושב שזו אנרגיה שצריכה להשתחרר?
לא, אני חושב שזו חרדה, אבל אני לא יודע מאיפה היא מגיעה.
ברגע שאטפל זה, הכול יהיה בסדר, אבל…
אתה מקבל טיפול רגשי? -לא.
הייתי בטיפול במשך שנה. הוא שינה את חיי.
אני חושב ששווה לך למצוא מישהו עכשיו שתוכל להישאר איתו…
לגמרי. בטח.
- מרץ 2020 18 חודשים קודם לכן -
- הימים האחרונים של סיבוב ההופעות בממלכה המאוחדת -
אני רק רוצה לוודא, אנחנו משגרים את הזיקוקים?
כן… -בעוד עשר דקות?
בסדר, משגר. -המספרים נעלמו.
זה התחיל מוקדם מדי.
צריך לתקן את התזמון.
זה לא נראה כל כך גדול, נכון?
הופעה טובה אתמול.
אני לא זוכר כלום כי הייתי כל כך מפוחד.
אבל אני מקווה שתהיה הופעה טובה הערב.
ככה זה בסדר?
כן.
יכולנו לראות אותו לאורך כל סיבוב ההופעות.
בכל פעם שהוא הופיע, היה לו קשה מאוד.
וזה הגיע לשיא בוומבלי.
- אס-אס-אי ארנה -
- לואיס קפלדי -
- אזלו הכרטיסים לכל ההופעות -
לעזאזל.
סליחה, אני חייב לעשות הפסקה לשתי שניות, זה בסדר? סליחה.
הגב שלי הורג אותי.
והוא… הוא הפסיק לשיר.
אז ירדתי במדרגות בריצה.
כל הקהל היה בשקט.
ואני צועק, "לואיג'י! קדימה! תמשיך".
והלב שלי נשבר.
אבל אני רואה אותו, וזה… זה גרוע.
הטיקים יצאו משליטה.
וזה היה נורא. זה היה מבעית ממש.
התחלתי לחשוב
על כל הלחץ, על כך שהמצב עכשיו הוא…
"לעזאזל, אני עלול להרוס לעצמי את הקריירה".
במקום שסתם אשיר את השירים הקטנים והמטופשים שלי.
אנשים אחרים סומכים עליי.
זה שווה את זה?
את מה שזה גורם לך להרגיש?
בשנה הקרובה, אם הכול יילך טוב,
זה יהיה אפילו יותר גדול, אז הלחץ עוד יתגבר
ואני חושבת, "איך הוא יצליח ל…
איך הוא יתמודד עם זה?"
שלום.
מה קורה?
כלום. מה קורה איתך? -כלום.
עם מי עוד היית רוצה לכתוב? -לקחתי חופש ביום חמישי וביום שישי.
יכולתי לחזור הביתה עכשיו.
יכולתי פשוט לבוא עכשיו ולומר,
"בסדר, אני יכול להמשיך עוד חודש,
חודשיים, שלושה חודשים, שנה, לא משנה".
ואני כבר חושב, "לעזאזל! אוכל לחזור הביתה".
אדבר איתך מחר כנראה.
בסדר. -אוהב אותך. להתראות.
מעולם לא חשבתי על כישלון,
זה דבר שחשבתי עליו בשבועות האחרונים.
הרבה יותר. אני לא יודע אם זה קשור
לכך שאני לא רוצה לכתוב שירים.
הביטחון שלי ביכולותיי הוא יותר נמוך עכשיו,
למרות שרק עכשיו עשינו דבר די מדהים.
זה עדיין נובע מהמחשבה…
"אני לא אצליח לכתוב שום דבר טוב.
"אטוס לאל-איי כדי לכתוב עם הכותבים והמפיקים הטובים ביותר.
"ואולי הם ימציאו איזה קסם או משהו."
אבל זה פשוט לא עובד כך.
ויש ימים שבהם אני חושב, "האלבום הזה יהיה מוכן, הוא יהיה מעולה",
וימים אחרים שבהם אני חושב, "לעזאזל…
"אני בכלל לא קרוב לזה". אז…
כן.
אני לא בטוח.
האם אני יודע בכלל מה אני אוהב?
עכשיו.
אנחנו מתאמצים כל כך להפוך את האלבום הזה
ליצירה אחת מגובשת,
שיהיה נחמד אם אנשים יקשיבו לו בצורה הזו.
המוזיקה משקפת את לואיס האמיתי?
אני מרגיש כאילו אני במרוץ נגד השעון
לטפל בבריאותי הנפשית.
אם הטלפון מצלצל בשעה מסוימת, אני יודעת מה העניין.
כשאני בהתקף חרדה, אני מרגיש כאילו אני מאבד את שפיותי.
מנותק לחלוטין מהמציאות.
אני לא יכול לנשום, אני לא מרגיש שהאוויר נכנס.
זה מטורף.
יש לי סחרחורת, אני מרגיש שמשהו קורה אצלי בראש,
ואני מזיע.
כל הגוף שלי מתחיל לזוז כמו הכתף שלי.
ממש התקף עוויתות.
והחלק הקשה ביותר הוא שאני חושב לעצמי,
"מעכשיו אני ארגיש כך תמיד. זה אני. זה מצב קבוע".
ואני חושב, "חרא, זה מה שיש".
אני מרגיש שאהיה תקוע במצב הזה לנצח או שאני הולך למות.
הלב שלו דופק מהר מאוד.
לפעמים הוא מרגיש שהוא מאבד את הראייה.
הדופק שלו מאיץ.
הוא פשוט…
הוא מרגיש שהוא עומד למות. זה מה שהוא אומר.
זה לא לואיס שמדבר.
הוא בחרדה כזו שהוא לא נושם כראוי.
והיא רגועה, גורמת לו לנשום ולדבר
במשך שעות, אפילו שבע שעות.
למרות שזה עוזר,
זה לא כמו שיש מישהו שנמצא פיזית לידך.
אם יקרה לך משהו, אין שם אף אחד שיעזור.
זה היה שינוי כל כך משמעותי בחייו.
אמרתי לו, רק תחשוב על כך שיהיו דברים שיציפו אותך,
אז פשוט תנסה להירגע.
אתה בסדר גמור.
אבל מאחר שהוא היפוכונדר כזה…
לואיס חושב תמיד שמתרחש איזה אסון נורא,
שאולי יש לו גידול במוח או משהו.
כל תקופת ביה"ס היסודי הוא היה מספר
שיש לו גידול במוח.
תמיד הייתי היפוכונדר,
הייתי אובססיבי, "לעזאזל!"
אם משהו לא היה בסדר, מיד חשבתי, "לעזאזל, אני הולך למות".
הייתי נפגש עם מטפלת, שאמרה,
"אתה לא חושב שאולי זה קשור לכך
שגם סבתך וגם דודתך
שתיהן מתו כשהיית בן שלוש ובן ארבע,
"בתוך שנה, בהפרש זמנים קצר?
"אז זה מקיף אותך.
"אתה פוגש מקרוב את המציאות שבה אנשים מתים".
מה זה?
לואיס, ברור שתקבל גיים בוי.
פאט הייתה אחותה של קרול.
היא התאבדה.
הייתי שם, ראיתי הרבה דברים.
היינו מחוץ לדירה בלילה שאבי עלה לקומה העליונה ומצא אותה.
אתה מרגיש אשם כל כך על שלא הצלחת למנוע את זה.
אתה יכול לגרום לעצמך להשתגע,
אתה חייב להגיע לנקודה שבה אתה חושב,
"אי אפשר למנוע מאדם לעשות משהו".
אתה מבין אותי? אתה יכול לנסות לעזור.
לתמוך ככל יכולתך.
אבל אם האדם לא רוצה לעזור לעצמו, אתה לא יכול לעשות הרבה.
כי אם אתה לא אומר לעצמך, די, תיפטר מה…
אני עדיין חשה אשמה בקשר לזה.
אני עדיין מרגישה ש…
אני חייבת לעצור.
מה קרה?
דיברתי על פאט.
"נפלתי בשולי הדרך
"כמו כולם
"שונא אותך, שונא אותך, שונא אותך
"אבל רק רימיתי את עצמי
"את כל הרגעים שלנו
"אני מתחיל להחליף
"כי עכשיו כשהם חלפו
"אני שומע רק את המילים שהייתי צריך לומר"
"לפני שאת הולכת" הוא שיר על דודתי.
אני כותב מנקודת מבט של צופה.
אבל מעולם לא שאלתי איך היא מרגישה,
כשהיא שומעת את השיר.
סליחה.
לאחותי היו בעיות במשך תקופה ארוכה, אז…
אני לא יודעת.
זו הייתה תקופה קשה, אבל נראה שהשיר מצליח לתפוס
את התחושה בשלמותה, אתה מבין?
זה כאילו מתאר את השאלות שקרול ודאי שאלה את עצמה על בסיס יומיומי.
"האם יכולתי לומר משהו שיפסיק את הכאב?
"זה הורג אותי, איך הנפש שלך גורמת לך לחוש כל כך חסרת ערך
"אז
"לפני שאת הולכת"
אנשים יכולים להגיע לגיל 40, מבלי שיאבדו אפילו קרוב משפחה אחד.
אז כנראה הדבר שחלחל אל התת-מודע שלי
הוא שהזמן שלנו כאן הוא קצוב.
וזה מזין את החרדות שלי בקשר לבריאות ולמוות שלי.
"לפני שאת הולכת
"האם מוטב היה
"שאניח לחומות שלי ליפול?
"אולי, כנראה לעולם לא נדע
"את יודעת, את יודעת
"לפני שאת הולכת
"האם יכולתי לומר משהו
"שיעזור ללב שלך לפעום טוב יותר?
"אילו רק ידעתי שעמדת מול פני סערה
"אז"
אתה חושב לעצמך, "מאיפה זה מגיע?"
כל המילים העמוקות, רבות המשמעות שהוא מצליח להכניס לתוך שיר?
הוא רואה את האנושות, את החושך,
והוא מבין אותו, והוא מצליח לבטא אותו.
"לפני שאת הולכת"
כלומר, כולם מורכבים.
יש להם דברים שהם שומרים לעצמם,
וזה בדיוק לואיס.
הוא לא רק הקומיקאי שכולנו חושבים שהוא.
ואולי שם גם נמצא הקונפליקט,
כי החושך משתלט על הצד העליז שלו
ומתבטא בכל הטיקים,
החרדה וכל הדברים האחרים שמקיפים אותו.
כן.
אבל זה בהחלט גורם לי להרהר הרבה
איך אני צריך להתקדם
בהתמודדות עם הבן שלי.
שלום לכם.
זהו זמר-יוצר שאלבומו הראשון
נמכר ביותר מעשרה מיליון עותקים בכל רחבי העולם.
אדם שמכר יותר ממיליון כרטיסים להופעות
והתקדם מפאבים למועדונים ומשם למתחמי הופעות
ולקהלים עצומים בפסטיבלים בתוך שנים ספורות.
ועשה זאת תוך נאמנות עיקשת לעצמו.
אז קבלו אותו בבקשה אל הבמה, לואיס קפלדי.
מה שלומך?
חם לי.
החיים בסדר?
אני חי לי מיום ליום עד שיגיע קיצי.
מבין אותי?
הציפיות הן עצומות.
ההצלחה של האלבום הראשון גרמה לי להרגיש
יותר חסר ביטחון וכאילו ער לעצמי וליכולותיי.
אם שיר שלי מצליח, אני חושב, "יש!
"צריך להוציא אלבום שיצליח. בסדר, מגניב, הלאה."
"צריך להוציא עוד סינגל שיצליח."
"בסדר, מגניב."
ואז, "צריך להוציא עוד אלבום, בתקווה שגם הוא יצליח".
הלחץ הזה מאיים.
אני חושב שמעולם לא חשתי כל כך חסר ביטחון כמו עכשיו.
אתה חושב על זה הרבה?
כן, ממש. אני חושב על זה כרגע.
גבירותיי ורבותיי, תודה רבה. מחיאות כפיים ללואיס קפלדי!
מצוין. תודה.
אתה בסדר? -היה לי כל כך חם.
אתה גם לחוץ מאוד. -אני רק…
היית נהדר, אבל ברור שקשה לך מאוד.
קשה לי לראות אותך.
זה מה יש.
לא נכון. -כן נכון.
אי אפשר פשוט… -מה אפשר לעשות?
אבל זה מכאיב לך.
- משפחתו של לואיס והצוות שלו החליטו לעצור את תהליך הכתיבה וההקלטה של האלבום -
- כדי להתמקד בבריאותו הנפשית -
- כעבור ארבעה חודשים -
זה טוב.
מגניב. בואו נעשה את זה.
הרבה זמן לא נפגשנו. איך אתה מרגיש?
נניח שהחיים שלך משתנים ב-180 מעלות,
החיים מתהפכים, פתאום המון אנשים יודעים מי אתה.
כי אתה שר שירים.
בעיניי, זו תגובה נורמלית לחלוטין.
אם שמים אותך במצב הזה, זה יקרה לך,
במיוחד אם היית אדם חרדתי מלכתחילה,
שכנראה אני הייתי.
אף פעם לא היה עליי לחץ שגרם לי
לתגובה קיצונית כל כך, אבל עכשיו הוא הגיע.
אז אני פשוט צריך להתמודד איתו.
לואיס.
כן!
מה אתה רוצה, לואיס?
כשהוא היה קטן, הוא היה ממצמץ כל הזמן.
חשבתי שזו תוצאה של צפייה ממושכת בטלוויזיה.
הוא היה בוהה בה.
ומדי פעם היה משמיע קול קטן כזה.
אבל זה עבר מעצמו.
הוא עשה את זה בגיל חמש או שש, ועכשיו הכול חזר.
הטיקים. אין לו שום שליטה עליהם.
לראות את זה, זה נורא.
והוא גם היה מקבל על זה כל מיני הערות.
"הוא בטח על קוקאין או משהו. וסמים."
ואז כבר היינו חייבים לנקוט עמדה, להגיד,
"צריך לגלות מה גורם לזה, מה קורה כאן".
הטיקים יצאו משליטה, בזמנו לא ידעתי מה זה.
ומאז הבנתי שאני סובל מתסמונת טורט.
כן, זה לגמרי הגיוני, כשאני מסתכל אחורה.
שמעתי שיש לי טורט לפני שבוע.
אתה יודע לכמה אנשים סיפרתי את זה מאז?
זה מדהים. אנשים חושבים שאני משוויץ.
אבל זה פשוט טוב שאני יכול להגיד, "אני סובל מהדבר הזה,
"והוא גורם לי לעשות כך".
אתה מבין אותי? עכשיו אני יודע שאני לא… שאני לא עומד למות.
נתנו לו תוכנית טיפול.
אז יש הקלה.
תיכנס. בוא שב. -תודה רבה.
אמרו לי,
"כנראה אם תוכל להפחית את החרדה הבסיסית שלך
"במידה משמעותית,
"תראה שיפור ניכר בטיקים
"או בעוויתות או מה שזה".
אחורה עד הסוף. להכניס בהונות.
תתרומם עוד קצת. -ישו.
- מגנוס מאמן לחיים -
ישו על הצלב.
אפשר לראות הבדל בין השריר הזה לשריר שבצד השני.
אפשר לטפל בזה.
תטה את הצוואר אחורה.
יש טיפול שבו מנסים לשנות את הטיקים.
שתיים, אחת. אדיר. -מגניב.
תנשום חמש נשימות עמוקות.
יש לי מטפל. אבל למצוא מטפל זה כאב ראש.
אחת נתנה לי שיעורי בית, וחשבתי,
"את רק מוסיפה לי עוד חרדה לחיים".
עשיתי את השיעורים במכונית שלי מול הבית שלה
וכשעמדתי להיכנס חשבתי, "זה נורא ואיום".
אני לוקח כדורים, סרטרלין, שלא משפיעים בכלל
חוץ מזה שאני לא יכול לקבל זקפה בשום אופן.
סליחה.
ואני צריך לקחת אותם למשך שישה שבועות, זה נהדר.
יופי, בוא לכאן.
אני יודע מה עליי לעשות כדי להחלים.
וזו האחריות שלי לעשות את זה.
אני לא יכול לצפות שמישהו יפתור את זה במחי יד.
ובתוך תוכי, אני יודע שאני יכול.
אני יכול לעשות את זה.
זה יפה. -כן, זה יפה.
תודה, חבר. -תודה.
לעזאזל.
כן. -זה על רמה.
התמכרנו לאופני כושר.
אתה עושה את זה, מרגיש טוב אחר כך, נוטף זיעה,
אני מרגיש שנתתי ערך ליום שלי.
התחלתי להתאמן ממש רק בשבוע שעבר.
השלתי שישה ק"ג בערך, ועכשיו העליתי בחזרה
בערך שלושה ק"ג, אז השלתי שלושה ק"ג נטו.
יש גברת שמכינה לי את האוכל, שזה נחמד
רק ש… הייתי מעדיף שיהיה קצת יותר.
היא כל הזמן מוסיפה… אני לא אוהב גבינה. היא כל הזמן מוסיפה גבינה.
זה נראה די מגעיל.
שננסה?
אתמול אכלתי במקדונלד'ס, אז…
זה מה שאכלתי. -אבל התאמנת?
כן, התאמנתי פעמיים אתמול.
פעם אחת בבוקר ופעם אחת בערב.
אבל זה לא העניין.
לא אמורים לעשות את זה,
להגיד, "התאמנתי פעמיים אז אפשר לאכול במקדונלד'ס".
אבל…
אבל היה לי הנגאובר, אז אכלתי שתי מנות.
בסדר. אז אכלתי שתי מנות במקדונלד'ס אתמול.
זה היה נהדר.
הפסקה מבורכת.
הינה, בבקשה.
עוף מסאלה עם אגוזי קשיו שאני לא אוהב
בתוך פחות משתי דקות.
התחלתי להיפגש עם מטפלת רגשית, היא נהדרת.
כרגע אני מדבר איתה פעם בשבוע.
אני עושה דברים גם כשאני מרגיש טוב,
במקום לחכות שארגיש חרא.
עדיין ישנם ימים שזה מציק.
אבל לרוב, זה הרבה יותר נשלט.
אני עובד על שיר שנקרא "תשכחי אותי", שאני אוהב מאוד.
נראה שהכול נעשה יותר
מתוך גישה שקולה, במקום לומר פשוט,
"נשנה דברים רק לצורך השינוי",
ואני באמת חושב על השיר
ועל מה שצריך להיות בו.
בואו נתחיל.
הייתי רוצה לעשות את זה בצורה מגניבה יותר.
אני נראה כמו ילד קטן שקופץ מכיסא גבוה.
לעזאזל.
הריעו ללואיס קפלדי. -זה…
מה קורה כאן?
בסדר, בואו נעבוד קצת.
- טום "פרו" בארנס כותב -
אני אעשה את הליווי הקולי ב"תשכחי אותי".
שלום, שלום, שלום.
אתה בסדר? -בואו נלך על זה.
"הימים כואבים והלילות ארוכים
"כבר עברו שנתיים ועדיין לא נעלמת
"כנראה אני עדיין נאחז
"מוציא לעצמי שם רע
"אבל איכשהו זה לא כואב
"כנראה את עדיין נאחזת"
"תשכחי אותי" נשמע כמו דרך מוזרה לחזור.
אני חושב שבשיר שמילותיו העיקריות הן
"אני עוד לא מוכן לגלות שמצאת דרך לשכוח אותי".
בשביל מישהו שנעדר למשך שלוש שנים,
זה כן מדבר קצת אל האגו שלי.
"אני עוד לא מוכן לתת לך לשכוח אותי לתת לך לשכוח אותי, לתת לך…"
"אני עוד לא מוכן לתת לך לשכוח אותי לתת לך לשכוח אותי, לתת לך…
"אני עוד לא מוכן לתת לך לשכוח אותי לתת לך לשכוח אותי, לתת לך…"
מה לעזאזל? -הוא הצליח.
זה נשמע מדהים.
נכון. -זה טוב ממש.
השירה נשמעת נהדר. -אני מרוצה ממנה.
- בן קון כותב -
אני אוהב מאוד מוזיקה.
מהדברים הבודדים שאני אוהב מספיק כדי להלחיץ את עצמי.
אם רק אתה מלחיץ את עצמך,
אז רק אתה יכול… להפסיק את זה.
אני רוצה ליצור שיר שיהיה שונה לגמרי, עד כדי כך
שאיש לא יחשוב שזה אתה.
שהסגנון שלו יהיה כזה ש…
"מה, זה לואיס?", שזה די מגניב.
לגמרי.
אני חושב ש"תשכחי אותי" יהיה הסינגל הראשון.
כשנסיים עם זה אני אנשום לרווחה.
זה אדיר, זה מעולה.
- ספוטיפיי אות הוקרה על מיליארד השמעות -
- 1 - חברת המצעדים הרשמית -
אם אני חושב שמישהו אחר יכול לפתור לי את הבעיות…
אני לא יכול לצפות שמישהו אחר ייצור בשבילי את האלבום.
אני צריך לקחת אחריות.
כן. זה טוב.
שלום.
קדימה.
שני קווים זה טוב, או שאתה רוצה שנגביר קצת?
טעות!
אני מרגיש שחלק גדול מהצילומים עוסק בכביסה.
בינגו!
שלום. מה שלומך?
אני אבוא לשיר איתכם.
היה יום קשה.
שלום לכולם. אני לואיס.
תודה רבה שבאתם לעשות את זה.
אני גאה באלבום. אני חושב שהוא נהדר.
זה מקל מאוד על הלחץ.
תודה רבה.
ברצינות, זה כל כך חשוב לי שזה יישמע מדהים, אז…
אני מסיים את תכנון הסיבוב בארה"ב.
אנחנו צריכים לקבל החלטות חכמות
ולא לעשות יותר מדי הופעות.
ודאי שלא ארבע הופעות ברצף,
אפילו אחרי שתיים ברצף, אתה צריך יומיים חופש.
אם נעשה את זה, נעשה הכול מחדש
ונעשה את זה כראוי.
תעבוד בקצב שאתה עובד עכשיו,
זה יאפשר לך שבועיים עבודה-שבועיים חופש.
נשמע טוב.
תודה, עבודה טובה. להתראות.
גם לך.
זה מבריק. -כן, זה טוב.
האם זה…
"מעולם לא התאהבת?"
זו המנגינה הכי קליטה ששמעתי.
והפזמון כיפי. -לגמרי!
למרות שהוא מדבר על לב שבור, הוא מרומם מאוד.
זה יהיה אלבום טוב.
אבל אני מרגיש… שאנחנו במקום טוב.
השנתיים האחרונות היו קצת לא ממוקדות.
האלבום משקף את זה בצורה מסוימת וזה יכול להיות דבר טוב.
אני מאזין לאלבום וחושב, "זה מוצא חן בעיניי".
הוא חזר. -חזרתי.
לואיס קפלדי חזר.
- רדיו בי-בי-סי -
ואתה לגמרי… זהו?
חזרת? -חזרתי.
אני רוצה רק לסקור את מה שעומד לקרות.
- גרג ג'יימס רדיו בי-בי-סי -
חזרת עם מוזיקה חדשה. האלבום הראשון שלך יצא במאי 2019.
נכון. -עבר הרבה זמן.
באמת הרבה זמן. -הרבה דברים קרו בעולם.
הייתה מגפה, הייתה מלחמה.
ועדיין, "לואיס קפלדי הוציא סינגל חדש"
הוא הדבר הכי גרוע שאפשר לומר לציבור בבריטניה.
אבל טוב לחזור.
הייתה ציפייה גדולה.
אלבומך הראשון הוביל במכירות בממלכה המאוחדת
בשנים 2019 ו-2020.
אני לחוץ. -למה?
כי…
כרגע אמרת שהייתה ציפייה גדולה.
אבל יש אהבה גדולה כלפיך.
כן. -יופי, תקיש על מקש הרווח.
הצלחת?
מייקל! -מייקל!
שגר.
זה סימן גרוע.
שגר.
-תקיש עליו!
- אני עוד לא מוכן לגלות שמצאת דרך לשכוח אותי -
- לואיס קפלדי -
אחד האומנים המובילים במכירות בשנים האחרונות, לואיס קפלדי.
זה טוב. -זאת אומרת, לא טוב.
זה לא טוב? -מתחוללת מלחמה, ג'ונתן.
אני יודע.
לואיס קפלדי. -כן.
תוכנית הבוקר של רשת קפיטל,
אני לואיס, ואיתי רומן קמפ, סוני ג'יי ושאן וולבי.
מה שלומכם, חבר'ה? בוקר טוב.
בוקר טוב.
מזכיר מאוד את קורט קוביין. גראנג' משנות ה-90'.
אתה רוצה לקבל הצצה?
אני רוצה מה? -רוצה הצצה?
חשבתי שאמרת מציצה.
חשבתי לעצמי, "אלוהים".
הגיע הזמן ל…
- תקליטי אי-אם-איי -
מצפים לגלות מי במקום הראשון היום,
אנחנו תומכים בקפלדי.
נכון, קדימה!
מה שאומר שיש לנו שיר מוביל חדש במצעד הרשמי.
דייוויד גטה וביבי רקסה אל מול לואיס קפלדי
והסינגל החדש שלו, "תשכחי אותי".
ברכות, לואיס, אתה במקום הראשון.
יש!
לואיס עם "תשכחי אותי", ברכות, אתה במקום הראשון
עם "תשכחי אותי".
תודה, אחי.
"הלילות ארוכים כבר עברו שנתיים ועדיין לא נעלמת"
בבקשה. תודה לכם.
לחיים! -לחיים!
"כי אני עוד לא מוכן
"לגלות שמצאת דרך לשכוח אותי"
חזרנו.
קצת ויטמינים.
ויטמין די-2, 10,000 יחידות.
כאן.
וויטמין בי-12.
כן, מותק, לך על זה. -יפה.
ובי-12 עוזר בהובלת חמצן.
נהדר.
זה ירים אותך קצת. -מקסים.
- או-2 ארנה -
- הופעת היחיד הראשונה של לואיס זה שלוש שנים -
בשלב זה, קשה לי לראות את עצמי חוזר להופיע על הבמה.
הדבר הזה שעשיתי יום יום, קשה לי להאמין שעשיתי אותו אי פעם.
ההרגשה הזו… אני מרגיש שאני מתחיל הכול מחדש.
- לואיס קפלדי -
איזה מקום גדול.
האם אני יכול להתנגד לגודל של הדברים?
עכשיו זה הפך לדבר גדול יותר
וזה משמעותי עבור אנשים אחרים.
יש הרבה לחץ.
מה יהיה באלבום השלישי?
אני לחוץ, לעזאזל. -אם השני יהיה מחורבן…
הוא לא מוכר עוד אחד.
בסדר. אני צריך להחליף בגדים?
אתה רוצה שאחליף בגדים? -כן.
לעזאזל.
חרא. לא שוב.
שלום. -שלום.
מה שלומך? -אתה בסדר?
אני לחוץ.
אתה לא לחוץ.
זה סרט תיעודי עליך? -כן.
כשהמצלמות… -הוא נקרא "זה אני".
באמת? כן.
זה אני שרוכב על קורקינט באו-2 ארנה.
אני שר הכי טוב ששרתי אי פעם. יש לי כל כך הרבה אנרגיה.
זה היה כמו אנחת רווחה גדולה.
אנחנו עושים את כל הדברים הנכונים כדי להגיע לנקודה שבה אני אוכל
להתמודד עם הכול.
- בבקשה תחתום לי על הציצים תודה -
הלהקה נקראת אל הבמה.
בסדר. מוכנים. שלוש, שתיים, אחת.
מקסים.
אנחנו עדיין רואים אותו כלואיס
ויש עוד לואיס שעומד על הבמה
ושר מול אלפי אנשים.
אם הוא יצליח להתמודד עם זה,
אפילו הדברים שקשים לו
יחזקו אותו.
אני גאה בו מאוד.
אני מקווה שזה יספיק לו כדי להחזיק מעמד עד שימצא
את האחת.
גאה מאוד. גאה בו מאוד.
מבחינתי,
הבריאות שלו חשובה לי יותר מכל דבר אחר.
חשוב לי לשמור עליו, למרות שהוא לא רוצה את זה.
התחלתי לכתוב מוזיקה במטרה אחת, כדי לשיר אותה בהופעות חיות.
הייתי רוצה לעסוק בזה באופן מלא
כקריירה שאוכל לעסוק בה עד, אתה יודע…
אני בטח לא אחיה עד הגיל של מיק ג'אגר,
אבל אני פשוט רוצה להסב גאווה לאנשים שסביבי
ולעצמי.
לצאת אל הבמה מול 50,000 איש.
אני מרגיש שזה נכון בשבילי.
לואיס קפלדי: איך אני מרגיש עכשיו
- אם אתה או מישהו ממכריך סובל מקושי נפשי, -
- ניתן למצוא מידע וסיוע בכתובת WANNATALKABOUTIT.COM -
תרגום כתוביות: הגר עידן