Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
En sångare och låtskrivare,
vars debutalbum har sålts i över tio miljoner exemplar i hela världen.
Som har sålt över en miljon konsertbiljetter
och gått från pubar, till klubbar, till arenor
och enorm festivalpublik på några få år.
Han har gjort det fast besluten att förbli sig själv.
Så välkommen ut på scenen, Lewis Capaldi!
Jag har nog aldrig varit mer osäker än jag är nu.
Framgången med första skivan gjorde mig mer osäker
och jag tvivlade på min förmåga.
Tänker du mycket på det?
Ja, verkligen. Jag tänker på det nu.
Du är väldigt spänd. Det är jobbigt att se dig.
Det bara är så.
-Det är det inte. -Jo.
-Vad kan jag göra? -Jo…
…men du lider av det.
Det känns som om jag kämpar mot tiden
för att få ordning på min psykiska hälsa.
FYRA ÅR TIDIGARE
Vad är det för datum idag?
Den 26:e. Torsdagen den 26 december 2018.
Dagen då jag blev kändis.
Så känd att jag nu har ett eget dass.
Som andra får använda.
Hej, damer!
Här står det: "Han är så jävla cool."
Jag antar det.
Jag antar det, för fan.
Från och med nu kommer jag att klättra i kändishierarkin.
Jag börjar såklart på C-listan.
Hoppas att ni har det bra. Kul att vara här.
Visst, jag kommer att klättra genom B…
-Jag vet inte vem han är. -Hoppas han tittar.
Det känns som om jag känner dig, du är överallt.
…sen genom A…
Ingenstans att gömma sig nu.
Jag är en kändis, för fan.
Nummer ett i jävla Amerika.
Fatta det!
Nu gör han sin debut i amerikansk tv…
-Den fantastiska… -…Lewis Capaldi!
Vilken superstjärna!
Klubbar. Ja, hörni.
Fester.
Jag ska ha på mig de finaste kläderna.
Passar som en handske.
Jag ska äta på de finaste restaurangerna, i de finaste städerna.
Vilken utsikt.
Och när allt är över, ska jag ligga på botten av en avgrund…
…som skuggan av den man jag en gång var.
Men jag ska resa mig.
Är det värt det? Att må så här?
EFTER 15 MILJARDER STREAMNINGAR OCH UTSÅLDA KONSERTER I 36 LÄNDER,
TVINGAR DEN GLOBALA PANDEMIN LEWIS ATT ÅTERVÄNDA HEM
FÖR ATT BÖRJA SKRIVA SITT ANDRA ALBUM
SKOTTLAND, STORBRITANNIEN
AUGUSTI 2020
Inget är längre från Grammy-galan än Whitburn.
Små städer, massor av pubar.
Det är allt.
Jag har alltid trott
att jag inte skulle bo i min hemstad och så.
Men det är inte så illa.
Det är motsatsen till all galen jävla skit.
Det vanliga är så anmärkningsvärt. Vet du vad jag menar?
Det finns en sorts skönhet
i vardagslivet.
Jag älskar att jag är skotte.
Och jag gillar hur folk snackar här.
-Det är du. -Tack.
Jag gillar hur realister tänker.
Se där.
Alla håller sig på nivån:
"Vi försöker och sabbar det antagligen,
men vi har roligt."
Fattar du?
Jag har förstått hur mycket jag älskar var jag kommer ifrån.
Jag känner mig hemma och allt är som det alltid har varit.
Det är en bra känsla.
Jag har valt fel karriär nu, om jag ville ha det.
Anonymitet är inte nåt som jag är van vid.
Det är en kvinna hos optikern som pekar.
Konstigt att hon ser oss trots att hon är hos en optiker.
Du behöver inte vara där.
Du är botad.
Det är testet, titta ut genom fönstret.
Om du ser Lewis Capaldi funkar dina glasögon.
Tack.
Så där. Titta.
Hej.
HEM LJUVA HEM
Det är inte The Osbournes.
För Guds skull!
-Hallå? -Vem där?
Det är jag, Lewis Capaldi, den fule jäveln.
-Vad händer? -Inget, Greg.
Okej. Jag ville berätta var vi är med US Airplay-kampanjen
som du har jobbat så hårt på.
"Before You Go" ligger stadigt på första plats.
Det är den längsta resan till nummer ett
i Billboard Airplay-listans historia.
Helvete.
Och Mediabase Airplay-listan.
Tack så mycket, Greg.
Lewis, sluta ge oss långsamma, ledsna jävla låtar.
De är för jobbiga.
Jag gör snabbare låtar på nästa album.
Vi ses. Tack så mycket.
-Okej, hejdå. -Okej. Hejdå.
Där ser man. Helvete.
En global pandemi är bara bland de tre konstigaste sakerna
som hänt mig under de senaste tre åren.
Tack så mycket för allt ni har gjort för mig
på sista tiden.
Mitt liv har varit otroligt,
tack så mycket för allt ni har gjort.
Titta så lång den är.
Jag hade aldrig varit hemifrån.
Första gången jag åkte till Amerika
var för att min musik tog oss dit.
De senaste två åren har folk varit så trevliga mot mig.
Men det är bara en slump.
Det är disco bredvid.
Lewis!
Göra första albumet, turnera med det,
spela in det…
Få bara inte med kuken.
Jag tror att det var så nära att drömmar besannas
som man kan komma.
Men så fort första albumet går bra
är det som: "Kan han göra om det?"
SJUNG MED MIG
Den pressen finns hela tiden.
Man kan bara vara nästa stora grej i ett år.
Klockan tickar.
Ett helt liv på sig för första albumet
och ett år eller sex månader för det andra.
Jag är i mina föräldrars bod.
Det är här jag har gjort det mesta av andra albumet.
Det var inte så här jag trodde att jag skulle göra andra albumet.
Om vi spelar in och allt är okej,
och jag säger: "Det här går inte så bra.
Jag går och runkar."
Du vet? Det är bara lite…
Det verkar väldigt…
Det är bara mycket enklare.
Inte runka, jag bor med mina föräldrar.
Det är en farlig situation att onanera i.
INBJUDAN DATUM: 2022-07-05
PLATS: RHODOS GREKLAND
Du tömde inte diskmaskinen. Kom igen.
-Jag gjorde det häromdagen. -Jag vet.
-Du gjorde inte det frivilligt. -Jo.
Jag gjorde det frivilligt.
Du gör det här.
Allt verkar väldigt konstigt.
Som om man tittar på en film eller nåt.
Det är väldigt konstigt.
Han går fortfarande omkring i kalsonger…
MAMMA
"Jag har inga rena underkläder, du måste fixa några."
-Du gör så ofta. -Kom igen.
Alla ska äta det där
och du stoppar ner din äckliga gaffel.
Ibland är han är mogen och ibland tänker man:
"Du måste bli vuxen."
Du ringer mamma
så att hon kan hämta dig från ditt engångsligg.
Den grejen behöver inte berättas.
Jag är glad att du tog upp det.
Lille Lewis, han har ett hjärta av guld.
Han är det man ser, en fin grabb.
Han är inte konstlad.
Varför låtsas du laga mat?
-Jag gör det hela tiden. -Gör han, mamma?
-Såklart. -Nej.
Jag vill inte att det här förändrar honom. Det skulle vara hemskt.
Det vore inte värt det
om han blev nån annan än den han är nu.
Frank är lite ledsen, eller hur?
-Tänk att ni tar honom. -Mamma vill det.
-Nej. -Det gör hon.
-"Få den jäveln ut ur mitt hus." -Hon menar mig.
Hon säger "den lilla skiten" när hon pratar om dig.
Så du får det av mig?
En av mina vänner som är musiker sa att berömmelse inte förändrar dig,
utan alla omkring dig.
Pappa pratar alltid om mig i telefon:
"Min son har massor av Instagram-följare."
"Vet du vem jag är?"
Jag använder det för att få vad jag vill.
-Du tar ofta upp det. -Inte lika ofta som förut.
Jag har lugnat mig.
Jag börjar vänja mig.
Han är hemsk.
Och lite… Typ,
fick han inte rabatt på badtunnan?
Jag hade fått rabatt om du hade suttit bredvid den.
Inte bara rabatt, jag hade fått en gratis bastu.
Skulle du sitta bredvid den?
Badtunnan hette faktiskt "Lewis".
Där ser du, så…
Jag vill bara att du sätter ändan bredvid badtunnan.
Du skulle inte göra det.
Just det.
Och frisyren också, hockeyfrilla.
Den kommer tillbaka.
Den är enastående.
Jävlar.
-Den är helt enastående. -Jisses.
Här är du nyfödd, titta.
Jag ser inte.
Jag föddes på Rottenrow-sjukhuset, Glasgow,
den 7 oktober 1996.
För tjugofem år sen i år.
Det gick lätt på alla sätt.
Direkt ut, inga problem.
Jag frågade mamma.
Han hade redan fött tre barn.
Helvete. Pappa skulle göra en vasektomi.
Sterilisera sig.
För de som inte vet,
vasektomi är när man skär av ledarna.
Kan man fortfarande komma?
Mamma sa: "Behövs ingen vasektomi, jag är gravid."
Jag.
Jag fick en cd-spelare.
BROR
Tre var udda.
SYSTER
BROR
Och så kom Lewis.
Ja. Kompletterade familjen.
LEWIS - 5 ÅR
Herregud.
-Vad är det, Lewis? -Vad är det?
-Du fick en ny gitarr. -Min äldste bror, Warren.
Vi ska rocka!
Det var han som fick mig att spela musik.
Han ville spela gitarr, så jag ville spela gitarr.
Du kan använda den med din tuner.
Lewis gick alltid till sitt rum,
satt i timmar och övade och kom ner.
Det var spännande, han sa: "Jag har lärt mig det här."
LEWIS - 11 ÅR
Vi smög omkring när han sjöng.
Man hör nog oss i bakgrunden
när vi går runt honom.
Jag heter Lewis Capaldi.
När jag var yngre var mina föräldrar min första publik.
Jag har massor av bra minnen
från att spela låtarna när jag bara hade gitarr.
När jag har sånger som jag har gjort klart
skickar jag dem på WhatsApp, eller…
Jag gör fortfarande det.
Det här är The Gap Unplugged.
-Lewis, hur mår du? -Jag mår bra.
Den yngsta personen någonsin i The Gap.
-Hur gammal är du? -12.
Hur länge har du spelat gitarr?
Sen nio.
När tror du att du kommer att börja spela runt om i Skottland?
När som helst.
Jag har inte spelat mycket.
Jag var bara chaufför, glad att följa med.
Pappa tog mig till en massa jävla spelningar.
Körde mig till Glasgow, Edinburgh.
Knackade dörr.
"Min unge sjunger", folk som sa: "Jaså", sånt där.
När han var 12 eller 13, ljög vi om hans ålder.
Nästa vecka ska vi spela på The Garage Attic i Glasgow.
Jag dök upp. Personen gjorde…
Två högtalare på stora stativ.
Ett litet mixerbord.
Ljudet var så jävla dåligt.
Jag sa: "Jag heter Lewis Capaldi",
för det var så jag lät genom högtalaren.
"Jag heter Lewis Capaldi och låten heter", vad det nu var.
LEWIS - 18 ÅR
Stället är helt jävla… Alla pratar med varandra.
Ingen lyssnar på en. Ingen vänder sig om och tittar på en.
Det var typ två personer där.
Jag gjorde det år efter år.
Spelade på skitpubar där ingen brydde sig.
BATHGATE BLOMMAR
Kl. 19.10, här i Skottland.
Jag ska göra en session, det blir härligt.
Så här går det till när jag skriver. Jag sitter här…
Vid ett piano och går igenom en massa idéer,
lägger dem på min iPad.
Sen sparar jag dem och går igenom alla.
När jag ska göra en session väljer jag dem jag plockar ut.
Som du ser märker jag den "cool",
för det är det min musik är.
I dokumentärer där folk säger:
"Jag har en låt" och spelar en obearbetad version
och sen spolar man fram ett år.
Jag tänker: "Hoppas att den går bra."
Sen ser man i dokumentärer där de spolar fram
och publiken blir galna,
alla sjunger låten och den är en hit.
Det skulle vara bra.
Om det har hänt med en låt,
så spolar vi fram till det om tre, två, ett…
Fortfarande här.
Det har inte hänt än. Tack.
Fint att höra dig på gitarr igen.
-Välkommen hem. -Tack, bror.
-Kommer alltid tillbaka. -Fint att ha dig här.
Jag svär, ja.
Andra nummer ett-rekordet i USA.
-Ja. -Ja, det är toppen.
Det stämmer, du är på riktigt nu.
-Har du en idé eller nåt? -Jag har ett par.
Så det var…
-Den här. -Jag hör inte vissa ord.
Ja, jag bara typ…stönar.
Jag gillar den versen, typ…
Kan inte ens förklara
Den alltför välkända smärtan
-Det är bra, intressant början. -Ja.
Den kommer och går
Och lämnar mig ensam till slut
Jag hade en bit till här.
Jag älskar det: "Den alltför välkända smärtan."
-Det flyter bra. -Ja.
För det är bara mitt hjärtas slag
Hela vägen från slut till start
Om du väntar till slutet För att säga, säga
Säga att du lämnar mig igen
-Bra? Ja. -Ja.
Det är coolt.
…mer att ge
Ja.
Inget mer att förlora
Helvete.
För om jag bara gör det…
Om texten i en låt får mig att känna nåt,
är det nog en bra tråd att följa,
oavsett om det är en glad eller sorglig låt.
Om det skapar tillräckligt mycket känsla som väcker nåt i mig,
följer jag det.
Och inget jag mer kan jag ge
Försvann med ett sjunkande skepp
Jag ser ingen väg ut
Coolt.
Helvete, det är svårt att hålla tonarten.
Jag var ingen poet. Jag hade ingen dagbok.
Jag har fortfarande ingen. Jag läser inte.
Jag önskar att jag gjorde det,
men jag har inte rätt fokus.
Jag har fokus för att spela på scen inför publik.
Det finns ingen bättre känsla än det ruset.
Genom
Va?
Fan ta dig
Jag började skriva musik bara för att få spela live.
Det senaste albumets
första låt vi kom ut med var "Bruises".
Vi trodde inte att det var en stor låt.
King Tut's i januari 2017.
Jag skulle framföra några nya låtar,
"Bruises" var en.
Sen blev den viral.
Man ser hur han ler när publiken sjunger tillbaka.
Vi visste att det var det han skulle göra resten av livet.
Ni måste ha hört den tidigare.
Spotify placerade den som etta på New Music Friday i Amerika
och den bara tog fart.
Här är Radio 1:s spellista för nästa vecka.
Det är mitt jävla namn.
Paddy.
Helvete.
Det här är mitt sovrum. Jag älskar storstan.
"Helt hypnotiserad."
"Vilken vacker röst och stilig pojke."
Jävlar, ja!
"Utmärkande drag." Kanske mina ögon.
Jag har runda kinder.
UTMÄRKANDE DRAG RUNDA KINDER
När folk träffar dig,
är de mer intresserade av din musik eller din Instagram?
Folk kommer fram till mig på gatan och säger:
"Jag älskar din Instagram" och jag säger: "Jag sjunger också."
FORTFARANDE SÖT @SPOTIFY
Jag visste inte riktigt vad jag gav mig in på
när jag postade de där videorna.
Det är jag som bajsar.
Jag gick ut i går kväll, dansade och sånt.
Folk tog fram sina mobiler.
Varför är alla så intresserade av vad jag gör?
Sen kom jag ihåg att det är för att jag är känd.
Nu kör vi.
Vännerna jag hänger med nu är vänner jag hade i skolan.
Michael gräver gravar.
Conor är takläggare som blivit DJ
och Niall rekryterar studenter.
Dec Duff svetsar saker, nån sorts ingenjör.
Jag vet inte vad en ingenjör gör, det är därför jag sa svetsar.
Aiden Halliday spelar piano åt mig och är musikalisk ledare.
Aidan Beattie spelar bas i mitt band.
Två av dem är kopplade till mig.
Får jag se klockan?
Om man pratar om att vara jordnära,
försöka hålla fötterna på jorden
när man inte vet var marken är en stor del av tiden.
Ens relation till sina vänner är huvudsaken.
Verkligen bra om man inte ska bli ett svin.
Jag har definitivt märkt att man kan betala nån för vad som helst.
Det är inte dåligt.
Gratis dricka.
Ja, gratis dricka. Och skippa köer.
-Det är vad det är. -Toppen, inga köer.
Det du verkligen vill fråga är:
"Har Niall blivit annorlunda sen jag blev känd?"
Svaret är ett stort jävla ja.
-Tack, kompis, skål. -Tack, kompis.
Bli fulla på middagen och försöka skriva en låt,
-är det det vi gör? -Ja.
-Japp. -Är det öl?
Ibland cider.
"Finchy, öl…"
"Olika dryck för olika behov."
Behöver du inte typ, sätta det?
-Grymt. -Ja.
Jag är proffs, så jag sätter det första gången.
Ja, ja.
LÅTSKRIVARE
-Gör det rad för rad. -Kom igen.
Rocka loss.
Fattar ni?
Ett, två, tre!
Det är så lågt.
-Nu rockar vi. -Lite rock and roll, det är min regel.
Hallå?
-Hur mår du? -Jag mår bra. Du?
Ganska bra.
Jag tänker på tidsplaneringen.
RYAN WALTERS RÖST MANAGER
Vi vill verkligen ha
en låt ute i början av nästa år.
Absolut.
Vad tror du om skrivandet tidsmässigt?
-Du vet? -Vi behöver göra mer…
Ska vi göra en blixtinsats i Londonstudion?
Bokstavligen när du vill. Typ…
Ser du nån med min pizza?
-Vi klarade det. -Dörren stängs!
-Ja! -Ja!
Om du vill ha pizza är det enda du behöver göra, det här är viktigt,
att vara känd.
Lätt.
Som att vara med i EastEnders.
Det är konstigt att du inte kan känna det.
Vad vill du göra idag?
Det är miljonfrågan.
Miljonfrågan för ledsna pojkar.
Du har 120 ledsna låtar att välja bland.
-Ja. -121.
Så är det.
Gråter jag varje kväll?
För deprimerande att börja refrängen med:
"Gråter jag varje kväll?"
-Mår du bra? Säkert? Ja. -Lyssnade du på första inspelningen?
Jag blir gärna ledd av dig.
Det fina är att du fick vara ifred på den första.
Ja. Ibland var det lite nervöst
för det var som, jag vet inte hur man gör ett album.
Men man skriver bara sånger man gillar och släpper dem.
Hej, Lewis, vad ska du sjunga?
Jag vet inte
Jag känner mig lite yr.
Ledsen att du inte mår bra.
Jag är inte så självsäker som låtskrivare.
Jag tror att det har blivit värre ju mer känd jag har blivit.
"Someone You Loved" var riktigt jävla stor.
Om man vill prata om en vändpunkt, var det den.
Det blev bara galet.
Sex veckor på toppen.
Den har streamats över en miljard gånger.
-Hitsingeln "Someone You Loved". -"Someone You Loved."
-Lewis… -Min vän Lewis Capaldi.
Amerikas älskling!
Priset för årets låt går till…
…Lewis Capaldi!
BRIT-GALAN 2020
ÅRETS LÅT
Hallå.
Hej.
Jag heter Lewis.
Tack så mycket… Tack så mycket för det här.
I motsats till vad många tror,
många tror att den handlar om min ex-flickvän
som man nu kan se varje kväll i Love Island, men…
Men den handlar faktiskt om min farmor
som tyvärr gick bort för några år sen.
Jag hoppas att ITV inte kontaktar henne
och ber henne vara med i ett dejtingprogram.
Men ja, tack så mycket,
det här har varit det bästa året i mitt liv.
Tack, allihop. Tack till skivbolaget.
Tack mamma och pappa för, jag vet inte, att ni älskade
och ja, tack farmor för att…
…du dog? Förlåt.
Vi ses. Hejdå. Tack så mycket.
Stor kändisfest ikväll på BRIT-galan.
Det blir spännande.
Så jag var såklart tvungen att göra nåt extra
och köpa ett nytt par Vans.
Jag vann några priser på den förra, vilket var trevligt.
Jag uppträdde på den förra, den här gången ska jag…
…vara där, bokstavligen.
Det är ganska trist.
Jag undrar vad Elton John ska sjunga.
Han skickade mig ett fint mejl. Berättade jag det?
Jag tog en öl med Ed Sheeran.
Och jag berättade om mitt bluffsyndrom.
Elton skickade ett mejl: "Käre Lewis,
jag pratade med Ed igår och vi pratade om dig.
Han sa att du känner dig som en bluff.
Skitsnack!" Det är stora bokstäver.
"Du är din egen man.
Ditt album går bra i hela världen.
Det är ditt första album!" Med stora bokstäver.
"Du skriver vackra sånger som berör miljoner.
Du är en underbar sångare.
Du är rolig och originell också. Jag menar allvar.
Sluta, snälla, annars kommer jag till Suffolk
och lockar fram homon i dig.
Massor av kärlek. Elton."
Det är fint att höra det här,
men jag känner mig fortfarande som en bluff.
Jag tror inte att det försvinner,
det här: "Jag borde inte vara här."
Jag åker hit idag: "Vad fan gör jag här?"
På riktigt.
Jag tror att man kan ha bluffsyndrom på alla nivåer.
Det genomsyrar varje beslut man fattar och allt man gör.
Det är konstigt
att folk kommer och ser mig live och ser mig spela.
Jag älskar att folk bryr sig och lyssnar på min musik.
Jag fattar inte varför folk vill komma och se det,
men jag är evigt tacksam och…
Jag kan inte tacka folk nog, men…
Jag älskar er, men kommer aldrig att förstå er.
Det är allt jag försöker säga till alla därhemma.
Jag fattar inte det.
Jag fattar bara inte.
SKOTTLAND
Jag har slösat bort halva mitt liv
Jag kommer visst aldrig ifatt
Jag vet att jag är bra på att låtsas
Låtsas
Vadå? Som att det går bättre än du förtjänar?
Jag har inte alltid haft det bra
Jag kommer visst aldrig ifatt
Jag vet att jag är bra på att låtsas
Att allt och inget är bra
Jag är bara en…
Jag är en skådespelare.
Jag är bara en skådespelare.
Det är coolt.
LÅTSKRIVARE
-"Jag är en skojare." -Det är coolt. Jag gillar det.
Jag döljer mitt sanna jag, så att ni ser ett starkare jag.
LÅTSKRIVARE
-Ni skapar en bild av den jag är. -Ja.
Jag är en skojare, vad ska jag säga?
Född för att bedra
Säg bara vem du vill jag ska va'
-Det är coolt: "Född för att bedra." -Ja.
Det är en Capaldi-text.
Kom igen. Det måste det vara.
Idioter i min skola, typ, småstadsbor.
Jag känner många som är gifta, som gick i min årsklass i skolan,
och som har barn från min gamla skola.
När jag var i 25-årsåldern sa jag alltid:
"Jag har bestämt min karriär.
-Jag vet vad jag gör vid 25." -Jag har aldrig tänkt så.
Man hoppades veta vad man ville vid det laget.
Det är inte så enkelt.
-Du vet fortfarande inte. -Målet förändras hela tiden.
Man njuter aldrig för man tänker: "Jävlar, nästa grej…"
När man alltid ser framåt
och aldrig ser det man faktiskt har gjort.
Det är skit.
-Ja. -Det är det. Är det allt?
Det finns en till, men den är skit.
Jag skulle inte säga att det är en av dina bästa.
Nej.
Jag känner att det du har skrivit förut,
texten var bättre än det.
Enligt min professionella åsikt.
-Jag gillar den som… -Förresten…
Du har påbörjat nåt här.
Jag menar bara att…
De har aldrig… De har aldrig varit musikaliska.
Vad är det?
-Jag säger inte att jag är musikalisk. -Nej, men…
-Du verkar bli sur. -Jag är inte sur.
Du brukade fråga om min åsikt.
-Och jag sa den. -Men… Nej.
Man behöver inte vara musikalisk för att gilla en sång.
Jag säger inte det. Du blir för defensiv.
Jag säger att det är lustigt nu, när jag började spela sånger:
"Den är bra. Den är dålig."
Nu är det: "Texten här, jag skulle ändra texten här."
Vad vet jag? Vad fan vet jag?
Det är en bra poäng.
Men är musiken den riktiga Lewis?
-Bra fråga, mamma. -Inte?
Antar att vi aldrig får veta.
TELEFONSAMTAL MED BOLAGET
-Hej! Hallå! -Lewis, vad händer med skrivandet?
Vem har du arbetat med?
Jag börjar komma till punkten där vi börjar blanda
och vara med fler personer.
Ja, jag tycker att det har gått långsamt.
Jag ska inte ljuga. För långsamt.
Vi får se hur det går.
Om det är skit är det skit, det är ert jobb att se till att det blir bra.
Har du hört nåt om live?
Spelningar och sånt, när ska du göra det?
Alla är ganska pessimistiska.
Man skriver och det känns meningslöst:
"Vad fan skriver jag för
om vi inte vet om vi har några spelningar?"
Det känns bara så nu,
men jag tror förhoppningsvis att allt öppnas igen.
-Mycket kärlek. -Ses snart!
Hejdå.
De trodde att de skulle få höra musik.
Helvete.
Kom igen nu.
De här får mig att vilja hitta en trampolin
och suplexa mina vänner.
Den gamla goda tiden.
Jag har mina kondomer
bredvid mina brottningskort.
Mina föräldrar ska flytta, så jag flyttar ut alla mina grejer ur huset.
De har bott här i 15 år, så det är ganska tungt.
Helvete.
Jag bor inte här längre, så vem bryr sig?
Jag och mina kompisar brukade komma hit och bli fulla.
Det fanns inga plaketter på väggarna
när jag kom in och försökte skriva sånger och grejer
och ja, det är konstigt att under åren
har det fyllts på med plaketter.
"Someone You Loved" började jag skriva…
…här.
Jag skrev den här.
Så, ja. Viktigt rum.
Jag tänker fortfarande på det ibland
när jag tänker på när jag gick i skolan och typ:
"Jag visste inte att det här skulle bli
den väg mitt liv skulle ta,
som nån jävligt galen…
Galen grej."
Det här är den första.
Min manager gav mig den för min första EP.
Jag tror att det är för 1,5 miljoner sålda,
och han hittade säkert på det.
Den här känslan av att bli äldre, som om jag är vuxen.
Det här är skit.
Att inte ha sitt barndomshem där man växte upp och tillbringade…
Det är också konstigt.
Jag vet inte varför, men när jag tänker på det
känns det väldigt konstigt.
Jag får en klump i magen.
Att det inte finns här längre,
det känns som en av de sista
sakerna i mitt tidigare liv som inte finns.
Det känns som ett skyddsnät.
När det inte finns där längre känns det lite konstigt.
Det är väldigt definitivt.
Det här huset känns som nån annans hus nu.
Coolt.
Klart.
Nån annan kommer och tar hand om det här.
Jag betalar för det.
Coolt.
SKOTTLAND
"Herregud. Han är så normal. Tar på sin…
Titta hur han hänger upp sin tvätt."
Jag brukar inte lukta på saker.
Du filmar väldigt nära.
Jag tror att de är rena.
Jag har gjort en annan grej,
från ett personligt perspektiv är jag nog i exakt samma position
som jag var i för tre år sen,
för jag har inte mognat alls under de senaste tre åren.
Lägg dem där.
Jag flyttar ihop med Niall.
Jag har aldrig bott med nån förut.
BRIT-statyetten gick sönder.
De andra kompisarna
bor lyckligt med sina partners.
Jag gör inte det, så
jag behövde nån som kunde lugna mig lite.
Hem är nåt som blir svårare och svårare
att ha en koppling till.
Tittade du igenom sånglistan?
Nej.
Det här är 54 sånger du har skrivit.
-Det känns som om jag har skrivit fler. -Det är hela sånger.
KEYBOARD / MUSIKCHEF
Vad tycker vi?
Är det en hitsingel som den är?
Vilken fråga, Ryan.
Jag vet inte, men det är frågorna som vi måste besvara.
Den känns inte lika allmänt tilltalande som "Someone You Loved."
Sant. Vill du lyssna på "How This Ends"?
Vi gör det.
Jag gillar den här.
Den här blir otrolig.
Kanske inte som singel.
-Den här låten är fantastisk. -Väldigt bra.
-Väldigt känslosam. -Verkligen.
-Den får folk att gråta. -Ja.
Det är målet.
-Såklart. -Vad mer finns det?
"Haven't You Ever Been In Love Before?"
Vi lyssnar.
Hon bara sa
"Har du aldrig varit kär förut?"
Vad tycker vi om den?
"Har du aldrig varit kär förut?"
Den kanske… Den är lite som…
Jag hade vant mig vid Att vara den du älskade
Och vad fan då?
Det var det jag sa. Ville bara vara säker. Är det bra?
-Det är bra. -Ja. Coolt.
Inte för att vara nedlåtande, folk älskar saker som låter likadant.
Vad tycker du, Aiden?
Folk vill ha nåt spännande igen.
Vill de?
Vill de ha samma, fast bättre, eller samma?
Grejen är, om låten är skitbra. Spelar det nån roll?
Det kanske inte gör det.
Det är därför vi…
-Jävlar. Den är riktigt bra. -Det är den.
-Jävligt grym. -Jag har satsat allt på ett kort.
Du också, men om jag sabbar…
Du säger det som om den inte vore min.
Du pratar om det kortet.
Det är definitivt en allt-på-ett-kort-situation,
det gör det ännu mer… Om jag klantar till det…
Vi kan ändå fortsätta med bra live-grejer.
Han säger: "Jag har satsat allt på ett kort"
som om jag inte är här.
Är det inte jag som heter Lewis Capaldi vars namn är på allt?
Har vi en stor singel?
Jag vet inte.
Lika bra som "Someone You Loved" och "Before You Go"?
Är det idé att släppa en singel som inte är lika bra?
Då kan man aldrig släppa en låt igen.
Den pressen finns såklart.
Det finns en press att sköta det korrekt.
Ja. Som jag är livrädd för.
Du kan oroa dig för det, så oroar jag mig för skrivandet.
Så gör vi.
-Fint. -Snyggt.
Toppen, jag ska bara gå och klämma ut en "Someone You Loved" åt er.
-Hallå. -Kom du nu?
Släpp ut hundarna i trädgården.
Sitter ni i olika rum?
Vilken drömkärlek.
Visar att mina föräldrar älskar varandra.
Nej, Lewis.
Två olika vardagsrum.
Så att de inte behöver vara tillsammans.
Jag får inte gå in hit.
Hallå.
-Hallå. -Han är snabb, eller hur?
Du rycker till igen.
Jag rycker varje dag, varenda dag i mitt liv.
Du borde göra nåt åt det.
-Vad skulle… -Kiropraktor.
-Kiropraktor hjälper inte. -Vad hjälper då?
-Inget. -Så du ska fortsätta rycka?
Googla "nervösa ryckningar".
Rycka på axlarna är högst upp på listan.
-Hur blir man av med det? -Jag vet inte.
Jag vet inte.
När jag sitter i trafiken blir det värre.
-Får du det när du tränar? -Ja.
-Får du det när du tränar? -När jag är helt slut
och gör nåt jobbigt, blir det värre.
-Ska jag sluta träna? -Nej.
För det… Det triggar det, så jag borde sluta.
-Man ska inte prata om det. -Hur?
Varför ska jag inte prata om det?
För att du uppmärksammar det.
Låtsas man bara att det inte händer?
Och tar inte itu med det?
-Ja? -Jag ska lösa det.
-Hur tar du itu med det? -Det kommer och går.
Det är en del av livet.
Vänj dig vid det.
Sluta. Du gör det värre när du pratar om det.
Vi vet att han gör det, så strunta i det.
Jag kan inte strunta i det.
Varför? Så att du kan påpeka det och göra det värre?
Det kommer att bli värre.
För det kommer närmare och närmare
att albumet måste vara klart.
Jag vet inte.
Jag tror att det är mer press på honom än vi trodde.
Han oroar sig för
att det inte blir lika bra som folk förväntar sig.
För då sviker han alla, tror han.
Man gör så gott man kan.
Du tror att han är ganska avspänd.
Vi tror att du är ganska avspänd om det mesta,
-men tydligen inte. -Om vadå?
-Du verkar vara… -Albumet kommer.
…ganska avspänd.
Jag antar att man kan säga: "Det gick bra för honom."
Jag kan säga det, absolut.
Ja…
Det blir bra.
Jag har beställt nya skor som kommer idag, tror jag.
Jag ska till Los Angeles, änglarnas stad,
för att skriva mycket.
Det är spännande.
Förhoppningsvis kommer jag tillbaka med
bra sånger som räcker till ett album.
Få skriva med fantastiska personer
som vi inte skrev första albumet med
för att vi inte var så framgångsrika.
Det är nervöst, för jag har varit lite ryckig
och fått lite panik ibland och det är lite…
Jag har definitivt tänkt på att jag kommer att vara där helt själv.
Herregud.
Klart.
Färdigpackat.
Ett plan som åker… Sen är vi i LA.
Det är nästa grej.
Bra känsla.
Det är förväntan i luften.
LA.
Här har vi det.
Det här är att leva.
Det här är min yoga. Mina yoga-anteckningar.
"Neråt-hund. Krigare ett.
Triangel, vriden triangel. Sidvinkel.
Förbättrar matsmältning, metabolism, cirkulation och sexlust."
Jag kommer att vara en knullmaskin när det här är klart.
Har ni jobbat ihop förr?
Dan och jag gjorde en sång på min första EP.
När jag hörde "Bruises" tänkte jag:
"Jag måste jobba med den personen.
Jag vet inte vem det är, men den här låten är galen."
-Så bra. -Ja.
Ha du en massa spelningar på gång?
Vi har festivaler, turnéer bokade överallt, vi får se hur det går.
Jag älskar det, men det är… Det känns skrämmande nu,
själva tanken, fattar ni?
På grund av covid, eller bara…
Det här är det längsta i mitt liv utan att spela live.
Du kommer att känna så tills din första spelning när
du tänker: "Jag är så jävla glad."
Håller tummarna, men ja. Det blir bra.
Det blir spännande,
men jag kan inte tänka bortom albumet,
-förstår du? -Jag fattar det.
-Jag gillar det. -Ja.
För slutet blir inte…
Man kan leka lite med slutet.
Jag gillar det för att…
Ge mig goda nyheter i…
-Ja. -Ja.
Jag vet inte… Känns "Good News" tillräckligt starkt…
Jag vet inte.
Jag skulle inte ha det där vi har det.
-Du skulle inte ha det där? -Jag skulle ha det på slutet.
Det skulle vara grejen på slutet,
men man måste… Och texten skulle…
Jag är inte så fäst vid konceptet.
Jag försöker komma på vad den emotionella vinkeln
i "Good News" är.
Ja, verkligen.
För det är så starkt i dina sånger,
att de alltid är så jävla emotionella.
Hur får man det att kännas så?
Ja.
Jag är inte fäst vid det heller.
Jag skriver sånger genom att sitta vid pianot och hata mig själv.
Det här är så jävla svårt och jag är kass på att skriva sånger.
Mina ryckningar blir värre när jag sätter mig vid pianot.
Fysiskt smärtsamt.
Jag får svårt att andas och det är som…
Min rygg gör skitont när jag gör det.
Det är ganska…
…läskigt.
Jag försöker komma på vad jag ska göra.
DET ÄR VÄLDIGT MYCKET HOSTMEDICIN
Alla på Spotify kallar dig Lulu nu.
-För att jag började med det. -Ja.
De skickade en miljardplakett för "Before You Go"
-till dig. -Ja.
Så Spotify mejlar mig och säger:
"Vi har Lulus miljardplakett."
De skulle ha skrivit det på namnet.
Jag skickar till Ryan: "Förlåt,
hela teamet kallar honom Lulu och det är okej."
Kan vi få höra nåt?
-Jag kan inte spela nu. -Den är inte klar än.
-Han har rätt att… -Hallå!
-Det är onekligt. -Ja. Tack.
Kan vi försöka komma på hur man ska komma tillbaka?
-Man vill inte bara släppa en låt. -Det måste bli en grej.
Vad har du gjort förutom att skriva innan du kom hit?
Inget.
Känns det bra att komma bort från ön?
-Det är konstigt. -Jaså?
Det känns verkligen overkligt.
Jag har ryckningar. Har inte haft det förut.
-Ofta. -Du har alltid haft det.
-Jag känner mig… -Tack, hörni.
-Det är värre nu. -En del av dig.
Jag måste fixa det.
Tror du att det är på grund av uppdämd energi?
Jag tror att det är ångest, men jag vet inte var den kommer ifrån.
När jag har löst det är jag redo, men…
-Går du i terapi? -Nej.
Jag har gått i ett år. Mitt liv förändrades.
Det är värt att hitta nån nu som du kan ha under…
Visst.
MARS 2020 18 MÅNADER TIDIGARE
SISTA DAGARNA PÅ STORBRITANNIEN-TURNÉN
Kan jag få det bekräftat, tänder vi fyrverkeriet?
-Ja. -Om tio sekunder?
-Okej, tänder. -Siffrorna är borta.
Det började alldeles för tidigt.
Vi måste få till tajmingen.
Det ser väl inte så stort ut?
Bra spelning igår.
Jag minns ingenting, för jag var så rädd.
Förhoppningsvis blir det en bra spelning ikväll.
Är det här okej?
Okej.
Under hela turnén såg man honom.
Varje gång han hade en spelning var det svårt.
Sen blev det kris på Wembley.
HELT UTSÅLT
Helvete.
Ursäkta, jag måste bara pausa i två sekunder, är det okej? Förlåt.
Min rygg gör så helvetes ont.
Han slutade sjunga.
Jag sprang nerför trappan.
Publiken är helt tyst.
Jag ropar: "Luigi! Kom igen! Fortsätt."
Mitt hjärta krossas.
Men man ser honom. Det är jävligt… Det är illa.
Ryckningarna var utom kontroll.
Det var hemskt. Det var fruktansvärt.
Tankarna rusar,
pressen om saker som:
"Jävlar, det står mycket på spel."
Det är inte bara jag som sjunger mina små sånger.
Andra är beroende av mig.
Är det värt det?
Att må så här?
Nästa år, om det går bra,
blir det ännu större, med ännu mer press
och man tänker: "Hur ska han…
Hur ska han klara det?"
Hallå.
Vad händer?
-Inget. Vad händer med dig? -Inget.
-Vem mer vill du skriva med? -Jag tog ledigt torsdag och fredag.
Jag skulle kunna åka hem nu.
Man kan känna:
"Jag kan göra det en månad,
två, tre månader, ett år."
Jag tänker redan: "Jag kan åka hem."
Vi hörs nog imorgon.
-Okej. -Älskar dig. Hejdå.
Jag har inte tänkt på att misslyckas
förutom under de senaste veckorna.
Mycket mer. Jag vet inte om det påverkar
att jag inte vill skriva låtar.
Tron på min egen förmåga är lägre nu,
trots att vi just har gjort nåt ganska otroligt.
Det kommer fortfarande från:
"Jag kommer inte kunna skriva nåt bra.
Jag åker till LA där de bästa skrivarna och producenterna är, skriver med dem.
De kanske har nåt magiskt."
Det funkar inte så.
Vissa dagar tänker jag: "Albumet är snart klart, det blir jättebra",
andra dagar tänker jag: "Helvete, det är…
Jag är ljusår därifrån."
Så…
Jag är inte säker.
Vet jag ens vad jag gillar?
Nu.
Vi har lagt så mycket fokus på att göra albumet mer sammanhållet…
…en helhet,
det skulle vara fint om folk lyssnade på det så.
Är musiken den verkliga Lewis?
Det känns som om jag kämpar mot tiden
för att få ordning på min psykiska hälsa.
Om telefonen ringer vid en viss tidpunkt vet jag vad problemet är.
När jag får en panikattack känns det som om jag blir galen.
Helt frånkopplad från verkligheten.
Jag kan inte andas. Jag känner inte luften komma in.
Det är galet.
Jag blir yr, jag känner att nåt händer i huvudet
och jag svettas.
Hela kroppen börjar rycka som axeln.
Som kramper.
Det svåra för mig med det är:
"Jag kommer alltid att känna så här. Det här är jag. Det är permanent."
Jag bara: "Helvete… Det bara är så här."
Antingen känns det som om jag fastnar där för alltid eller dör.
Hans hjärta slår väldigt fort.
Ibland känner han att han inte ser.
Pulsen rusar.
Han bara…
Han säger: "Det känns som om jag ska dö."
Det är inte Lewis.
Han får panik så att han inte kan andas.
Hon är lugn, får honom att andas och prata igenom det
i timmar, upp till sju timmar.
Trots att det hjälper
är det inte lika bra som att ha nån fysiskt i närheten.
Om nåt händer dig finns det ingen som kan hjälpa.
Det var en så stor förändring i hans liv.
Man ska tänka att man blir lite överväldigad av saker ibland
och försöka slappna av.
Det blir bra.
Men eftersom han är en sån hypokondriker
tror Lewis alltid att det är en katastrof,
att han kanske har en hjärntumör eller nåt.
Han sa under hela grundskolan
att han hade en tumör.
Jag har alltid lidit av hypokondri,
jag har varit besatt, typ: "Helvete!"
Om nåt är fel på mig tänker jag: "Helvete, jag dör."
Jag träffade en terapeut som sa:
"Tror du inte att det kan ha nåt att göra med
att både din farmor och moster
dog när du var tre och fyra år
inom ett år efter varandra på kort tid?
Så du är omgiven av det.
Du fick tidigt inse att folk faktiskt dör."
Vad är det?
Såklart att du skulle få en Game Boy, Lewis.
Pat var Carols syster.
Hon begick självmord.
Jag var där, jag såg mycket och så.
Vi var utanför lägenheten kvällen pappa hittade henne.
Man känner sig så skyldig för att man inte kunde stoppa det.
Jag tror att man kan driva sig till vansinne,
man måste tänka:
"Man kan inte hindra nån från att göra någonting."
Man kan försöka hjälpa.
Ge dem så mycket stöd man kan.
Om de inte hjälper sig själva finns det inget man kan göra.
Om man inte slutar…
Jag känner skuld.
Det känns fortfarande som om…
Jag måste pausa.
Vad hände?
Jag pratade om Pat.
Jag föll vid vägkanten
Som alla andra
Jag hatar, hatar, hatar dig
Men lurade bara mig själv
Alla våra minnen
Byter jag nu ut
För nu när de är borta
Hör jag bara Orden utan slut
"Before You Go" är en sång om min moster.
Jag har en iakttagares perspektiv.
Jag har aldrig pratat om hur det måste kännas för henne
att höra den sången.
Förlåt.
Min syster hade problem under en lång tid, så…
Jag vet inte.
Det var en svår tid, men låten verkar fånga
känslan.
Det är frågorna Carol definitivt frågade sig själv varje dag.
Fanns det nåt jag kunde sagt För att lätta din börda?
Jag hatar så otroligt Att du kände dig värdelös
Så
Innan du går
Folk kan bli 40 utan att förlora en enda jävla släkting.
Jag tror att nåt som har smugit sig in i mitt undermedvetna
är att vår tid här har ett slut.
Det spär på min ångest om min egen hälsa och min egen dödlighet.
Innan du går
Skulle vi ha det bättre nu
Om jag hade rivit mina murar?
Det får vi aldrig veta
Du vet, du vet
Innan du går
Fanns det nåt jag kunde ha sagt
Som hade fått ditt hjärta att må bättre?
Om jag bara hade vetat Att du hade en storm att möta
Så
Man tänker: "Var kommer det här från?"
Alla djupa, meningsfulla ord som han lyckas få in i en sång?
Han ser mänskligheten, mörkret,
han förstår det, han kan sätta ord på det.
Innan du går
Jag tror att alla är komplicerade.
De håller saker för sig själva
precis som Lewis.
Han är inte bara komikern vi tror att han är.
Det kanske är där konflikten är,
för mörkret kommer över den glada killen
och manifesterar sig i tics,
ångesten och det andra som finns i honom.
Ja.
Det gör att jag reflekterar mycket
över hur jag måste gå framåt
och bemöta min pojke.
Hej, allihop.
En sångare och låtskrivare, vars debutalbum
har sålt över tio miljoner exemplar i hela världen.
Som har sålt över en miljon konsertbiljetter
och gått från pubar, till klubbar, till arenor
och enorm festivalpublik på några få år.
Han har gjort det fast besluten att förbli sig själv.
Så välkommen ut på scenen, Lewis Capaldi.
Hur mår du?
Jag är jävligt varm.
Är livet okej?
Jag lever dag för dag, tills jag går bort.
Vet du vad jag menar?
Förväntningarna är enorma.
Framgången med det första albumet gjorde mig mer osäker
och tvivlande på min egen förmåga.
Om jag har en låt som går bra, tänker jag: "Ja!
Vi ska göra ett album som går bra. Coolt, nästa.
Vi gör en till singel som går bra.
Jävlar, okej."
Sen: "Vi gör en till skiva, hoppas att den går bra."
Det har hängt över mig. Den pressen.
Jag har nog aldrig varit mer osäker än jag är nu.
Tänker du mycket på det?
Verkligen, jag tänker på det nu.
Mina damer och herrar, tack, ge Lewis Capaldi en applåd!
Snyggt. Tack.
-Mår du bra? -Jag var så varm.
-Du hade ångest också. -Jag bara…
Du var bra, men det är svårt.
Det är svårt att titta på dig.
Det bara är så.
-Nej. -Jo.
-Man kan inte bara… -Vad kan jag göra?
Men du lider av det.
LEWIS FAMILJ OCH HANS TEAM PAUSAR SKRIVANDET OCH INSPELNINGARNA
FÖR ATT FOKUSERA PÅ HANS MENTALA HÄLSA
FYRA MÅNADER SENARE
Det är bra.
Okej. Vi gör det.
Det var ett tag sen. Hur mår du?
Din värld vänds upp och ned,
livet förändras, massor av folk vet vem du är.
Bara för att du sjunger sånger.
Enligt mig, är det en helt normal reaktion.
Om man hamnar i den situationen kommer det en reaktion,
särskilt om man redan har ångest,
vilket jag nog hade.
Jag hade aldrig pressen som gjorde att det
blommade ut, men nu är vi där.
Så jag måste bara ta itu med det.
Lewis.
Ja!
Vad vill du ha, Lewis?
När han var yngre blinkade han hela tiden.
Jag trodde att det var för att han satt vid tv:n
och stirrade.
Ibland gjorde han ett litet ljud.
Sen försvann det.
Det var när han var fem eller sex, sen kom det tillbaka.
Ryckningarna går inte att kontrollera.
Att se det är hemskt.
Han fick kommentarer om det också.
"Han har tagit kokain eller vad det nu är. Och droger."
Det är då vi måste ta ställning, säga:
"Vi måste hitta vad det är, vad som händer."
Ryckningarna var bortom kontroll, jag visste inte vad de var.
Nu har jag fått veta att jag har Tourettes.
Det stämmer in nu när jag ser tillbaka.
Jag fick veta att jag har Tourettes förra veckan.
Vet du hur många jag har berättat det för?
Det är galet. Folk tror att jag skryter.
Men det känns bra att säga: "Jag har det här.
Det får mig att göra så."
Vet du vad jag menar? Och jag vet att jag inte är döende.
De har gett honom en behandlingsplan.
Så det är en lättnad.
-Kom in och sätt er. -Tack så mycket.
Det de sa var:
"Om du kan minska din grundångest
så mycket som möjligt
kommer du att se en förbättring av dina tics
eller ryckningar."
Hela vägen in. In med tårna.
-Lite högre upp. -Jisses.
LIVSCOACH
Jesus på korset.
Muskeln på den sidan är annorlunda mot muskeln på den sidan.
Det finns behandlingsterapi för det.
Luta nacken bakåt.
Det finns terapi för att ändra på dina tics.
-Två, ett. Toppen. -Coolt.
Ta fem andetag där du tar in maximal luft.
Jag har en terapeut. Att hitta en är svårt.
En gav mig hemläxa, jag sa:
"Du ger mig mer ångest."
Jag gjorde läxan i bilen utanför hennes hus
innan jag gick in, jag tänkte: "Det är hemskt."
Jag äter piller, Sertralin, de gör ingenting
förutom att jag inte kan få stånd.
Förlåt.
Jag hade diarré i sex veckor, toppen.
Kom hit.
Jag vet hur man ska göra för att må bättre.
Jag måste göra det.
Jag förväntar mig inte att nån annan ska fixa det.
Jag vet att jag klarar det.
Jag kan göra det.
-Det är bra. -Ja, det är bra.
-Tack. -Tack.
Helvete.
-Ja. -Riktigt bra.
Vi är Peloton-missbrukare nu.
Man gör det, det känns bra efteråt, man svettas ihjäl,
jag känner att jag har gjort nåt med min värdelösa dag.
Jag började motionera ordentligt förra veckan.
Jag gick ner 6,5 kilo i början och nu har jag gått upp igen,
tre kilo, så tre kilo ner.
En kvinna lagar mat åt mig, vilket är trevligt
men jag önskar att det var mer.
Hon har på ost. Jag gillar inte ost.
Det ser faktiskt äckligt ut.
Ska vi smaka?
Igår åt jag från McDonald's, så…
-Ja. -Men tränade du?
Jag tränade två gånger igår.
På morgonen och på kvällen.
Jag tror inte att det är poängen.
Man gör inte det och sen:
"Jag har tränat två gånger, jag tar McDonald's."
Men…
Jag var lite bakis, så jag åt två gånger från McDonald's.
Jag åt faktiskt från McDonald's två gånger igår.
Det var gott.
Ett välkommet avbrott.
Här är det.
Kycklingmasala med cashewnötter som jag inte gillar
på under två minuter.
Jag började gå till en terapeut, hon har varit toppen.
Jag pratar med henne en gång i veckan.
Jag gör saker när jag mår bra
istället för att vänta tills jag mår skit.
Det finns dagar när det är jobbigt.
För det mesta är det hanterbart.
Jag jobbar på en sång som heter "Forget Me", som jag gillar mycket.
Allt verkar ha varit en mer
genomtänkt metod istället för bara:
"Vi ändrar på saker för sakens skull".
Vi tänker verkligen på sången
och vad den kanske behöver.
Nu kör vi.
Jag önskar att jag såg coolare ut.
Som en unge som hoppar ner från en barnstol.
Helvete.
-Prisa Lewis Capaldi. -Det här är…
Vad händer här?
Okej, nu jobbar vi.
LÅTSKRIVARE
Jag gör sången på "Forget Me" nu.
Hallå, hallå, hallå
-Går det bra? -Vi gör det bara.
Dagarna gör ont, nätterna är långa
Två år, men du är här ännu
För jag håller dig fast
Dra du mitt namn i smutsen
Men det gör inte ont alls
Du håller visst fast
"Forget Me" är ett konstigt sätt att göra comeback.
En låt där texten är:
"Jag är inte redo att fatta att du kan glömma mig"
För nån som varit borta i över tre år
talar det lite om mitt ego.
Jag är inte redo att låta dig glömma mig Låta dig glömma, låta dig…
-Helvete! -Han satte det.
Det låter otroligt.
-Det gör det. -Riktigt bra.
-Sången är jävligt bra. -Jag är nöjd med den.
LÅTSKRIVARE
Musik är nåt jag bryr mig om.
En av få saker jag bryr mig tillräckligt om för att pressa mig själv.
Om du är den enda som pressar dig själv,
är det bara du som kan sluta.
Det jag vill göra är en sång som är helt annorlunda,
så ingen kommer tro att det är du.
Typ som en känsla:
"Vad, är det Lewis?" Det är ganska coolt.
Verkligen.
"Forget Me" blir den första singeln.
Att ha gjort den är en stor lättnad.
Det känns bättre än bra.
SPOTIFY FÖR 1 000 000 000 STREAMNINGAR
Att tänka att nån annan har svaren på mina problem,
jag kan inte förvänta mig att nån annan ska göra mitt album.
Jag måste ta ansvar.
Ja. Det funkar.
Hallå.
Kör.
Räcker två takter eller vill du ha mer?
Fel!
Det känns som vi filmar ganska mycket tvättrelaterat.
Bingo!
Hej. Hur mår du?
Jag ska komma och sjunga med er.
Jobbig dag.
Hej. Jag heter Lewis.
Tack för att ni gör det här.
Jag är stolt över albumet. Jag tycker att det är toppen.
Det lättar på mycket av stressen.
Tack så mycket.
Det betyder allt, det låter helt jävla otroligt.
Jag ska boka USA-turnén.
Vi ska fatta smarta beslut,
inte göra för många spelningar.
Definitivt inte fyra i rad,
efter två i rad behöver du ledigt i två dagar efteråt.
Om vi ska göra allt igen
gör vi det ordentligt.
Jobba i samma takt som nu,
jobba två veckor och var ledig två.
Det känns bra.
Tack, bra jobbat. Vi ses.
Ni med.
-Det är jävligt bra. -Ja, det är bra.
Är det…
Har du aldrig varit kär förut?
Det mest medryckande jag har hört.
-Och feel-good-refräng. -Nånsin!
Trots att den handlar om hjärtesorg är den glad.
Det blir ett bra album.
Det känns som om vi har kommit en bra bit.
De senaste två åren har varit upp och ner.
Att albumet reflekterar det kan vara bra.
Jag lyssnar och tänker: "Jag gillar verkligen det här."
-Han är tillbaka. -Jag är tillbaka.
Lewis Capaldi är här.
Är det på riktigt nu?
-Är du tillbaka? -Ja.
Jag vill bara få perspektiv på vad som ska hända.
Du är tillbaka med ny musik. Ditt första album kom ut i maj 2019.
-Sant. -Det är längesedan.
-Mycket har hänt.
En pandemi, ett krig.
Ändå är: "Lewis Capaldi har släppt en ny singel"
det värsta som kan sägas till den brittiska publiken.
Det är kul att vara tillbaka.
Förväntningarna är höga.
Första albumet var det mest sålda albumet i Storbritannien
2019 och 2020.
-Jag är nervös. -Varför?
För att…
Du sa att förväntningarna är höga.
Men det finns mycket kärlek till dig.
-Ja. -Tryck på mellanslag.
Funkar det?
-Michael! -Michael!
Spela.
Det är ett dåligt tecken.
Spela.
-Spela. -Kör!
JAG ÄR INTE REDO ATT FATTA ATT DU KAN GLÖMMA MIG
Han är en av artisterna som har sålt mest de senaste åren, Lewis Capaldi.
-Det är bra. -Inte bra.
-Inte bra? -Det är krig på gång, Jonathan.
Jag vet.
-Lewis Capaldi. -Ja.
Det är Capital Breakfast Show,
jag är Lewis med Roman Kemp, Sonny Jay och Sian Welby.
Hur mår ni? Godmorgon.
Godmorgon.
Det känns väldigt Kurt Cobain. 90-talsgrunge.
Vill du ha ett rum?
-Vad? -Ha ett rum?
Jag trodde att du sa runk.
Jag tänkte: "Jisses."
Nu är det dags för…
Vi ser fram emot att få veta vem som är etta
och hejar på Capaldi.
Ja, det gör vi, kom igen!
Det betyder att vi har en helt ny etta på den officiella listan.
David Guetta med Bebe Rexha mot Lewis Capaldis
nya singel "Forget Me".
Grattis, Lewis, du är nummer ett.
Ja!
Lewis, du satte den med "Forget Me". Grattis, du är etta
med "Forget Me".
Tack.
…nätterna är långa Två år, men du är här ännu
Sådär. Tack, alla.
-Skål! -Skål!
Jag är inte redo
Att fatta att du kan glömma mig
Vi är tillbaka.
Lite vitaminer.
Vitamin D2, 10 000 IE.
Här.
Och B12.
-Ja, baby, ta dem. -Snyggt.
B12 hjälper syretillförseln.
Toppen.
-Det ger dig lite energi. -Härligt.
02-ARENAN
LEWIS FÖRSTA SOLOSPELNING PÅ TRE ÅR
Det är svårt att se en väg tillbaka till att spela på scen.
Det här gjorde jag varje dag, jag fattar inte det.
Den här känslan… Det känns som om jag börjar om.
Det är ganska stort.
Klarar jag att det är så stort?
Nu har det blivit större
och det betyder nåt för andra.
Det är stor press.
Oro över det tredje.
-Jävligt nervös. -Om det andra är skit…
Säljer han inte mer.
Okej. Borde jag byta?
-Vill du att jag ska byta? -Ja.
Helvete.
Skit. Inte en till.
-Hallå. -Hallå.
-Hur mår du? -Mår du bra?
Jag är nervös.
Du är inte nervös.
-Är det en dokumentär om dig? -Ja.
-När kamerorna… -Den heter This is Me.
Gör den? Ja.
Jag åker runt på scooter på O2-arenan.
Jag har sjungit mitt bästa någonsin, har mycket mer energi.
Det har varit en lättnadens suck.
Vi gör allt rätt för att komma till en punkt där jag kan
hantera allt.
SIGNERA MINA TUTTAR TACK
Band på scenen.
Okej. Redo. Tre, två, ett.
Härligt.
Vi ser honom som Lewis.
Sen finns det en annan Lewis som står på scenen
och sjunger för tusentals personer.
Om han kan klara allt det här
kommer allt han kämpar med
göra honom starkare också.
Jag är stolt över honom.
Förhoppningsvis räcker det tills han hittar
den rätta.
Väldigt stolt över honom.
Enligt mig
är hans hälsa viktigare än allt annat.
Att hålla ögonen på honom även om han inte vill det.
Anledningen till att jag började skriva musik var för att spela live.
Jag skulle verkligen vilja att det blir en karriär
som jag kan ha tills, du vet…
Jag vill inte göra det tills jag är lika gammal som Mick Jagger,
men jag vill göra personerna runt mig stolta
och mig själv stolt.
Att gå ut på scenen inför 50 000 personer.
Det känns bara rätt.
OM DU ELLER NÅN DU KÄNNER KÄMPAR MED PSYKISK OHÄLSA
FINNS INFORMATION PÅ WANNATALKABOUTIT.COM
Undertexter: Åsa Arbjörk