Downloaded from YTS.MX
Stille, takk.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Første opptak.
Greg, kan du dobbeltsjekke merkene våre?
Jeg kom til riktig tid?
Ikke på datene med Khani, men nå kom jeg tidsnok.
Matt og jeg møttes på datingappen Hinge.
Sveipet til høyre. Mitt første ja etter 58 nei.
Det var et bilde av at hun surfet.
Jeg ville finne en morsom person. Vi skal reise og dra på eventyr.
Det var min prioritet.
Jeg kunne ikke lese ham. Alle bildene var så forskjellige.
Det var ett svar på profilen til Matt
Han så etter en som passet livsstilen sin.
Han ser etter en partner, definitivt ikke for meg.
Jeg ville bare komme meg ut, ha det gøy, ikke noe alvorlig.
Men la oss prøve.
Så sto det at vi matchet.
Jeg måtte si noe.
"Hei, vakre deg." Smilefjes, og det var det.
Jeg så ikke for meg hva som ventet oss,
men vi matchet, og vi snakker.
Vi får dra på en date. Like greit.
FØRSTE DATE
Herregud, indisk mat. Dette er dristig for en første date.
Vi bestilte drinker.
Han tok bilder av maten sin, cocktailene.
Jeg begynte å drikke. "For en fin drink. Du bør ta et bilde." "Ok.
Denne fyren vil dokumentere alt."
Det var så enkelt å snakke om reiser og familiene våre,
og det var enkelt. Vi klikket.
Vi ble mye lenger enn jeg trodde.
Jeg tror vi dro klokka ett.
Vi må dra.
Bare et kyss på kinnet? "Ses senere."
Jeg dro hjem:
"Det var en flott første date. Jeg sender melding. "
JEG FORVENTET MER ENN ET KYSS PÅ KINNET!
Hun vet hva hun vil ha.
Det er litt sexy. "Kyss meg, for pokker."
SKAL VI TA EN NY DATE?
ANDRE DATE
Vi drakk øl og kastet øks.
Det var meg og Matt og en av hans beste venner, Mike.
Jeg føler meg aldri som et tredje hjul. Vi henger bare.
Det var morsomt. Kanskje det var planen hans også.
"Ta med den asiatiske vennen, så den asiatiske jenta liker det."
"Se, Khani, jeg har asiatiske venner."
Skål!
Etter mine andre dater, som var helt vanlige,
tenkte jeg: "Dette er mer minneverdig."
Det virket som om det gikk i riktig retning.
"Den første daten var ikke flaks."
"Han kysser meg nok ikke nå heller."
"Vi ses senere." Drar hjem. "Ok, samme det."
Men Matt kysset meg.
Endelig.
Det var et bra kyss.
SÅ TREDJE DATE?
På vår tredje date gikk det fra 0 til 100.
- DET ER BILLIG Å FLY ET STED - HVOR BILLIG?
- 200 DOLLAR TIL COSTA RICA - GREIT!
Vi mente visst alvor.
DA BLIR DET COSTA RICA. HVA ER PASSINFOEN DIN?
Tuller du?
Tredje date, Costa Rica?
Greit, vi gjør det.
Jeg sa ja, glemte å være forsiktig. Greit, følg strømmen, se hva som skjer.
Jeg tekstet vennene mine.
HAN DREPER DEG
DU ER IKKE TRYGG
VERDEN ER I FERD MED Å STENGE
Jeg tror ikke han er en morder.
Bestevennen min gir gode råd.
- ER JEG GAL? - JA, MEN DET ER TYPISK DEG
Jeg sa: "Drar du?" "Han har kjøpt billetter."
Jeg sa: "Det betyr ikke at du må dra!"
Jeg sørget for at Khani skrudde på sporing.
Jeg sa hun aldri skulle slå den av. Hennes motto var: "Lev fort, dø vakker."
"Kanskje du kan leve litt lenger og dø tilstrekkelig?"
PÅ TREDJE DATE MED KHANI TIL COSTA RICA
Han spurte meg: "Er det sprøtt?" Jeg sa: "Ja."
IKKE REIS MED EN DATE HAR DU SETT NYHETENE? IKKE DRA
Det var i begynnelsen av koronaviruset, og jeg brydde meg ikke om det.
Han sa bare: "YOLO." Jeg bare: "NOLO."
"Man lever bare én gang. Hva er det verste som kan skje? "
EN LANGTEKKELIG TREDJE DATE
TIRSDAG 17. MARS 2020
Jeg gjør virkelig dette, YOLO.
Vi er her. Flyplassen er tom.
Jeg filmer som jeg pleier, bare reisevlogger.
Matt vlogger seg selv hele tiden.
Han kan ikke slutte.
Vi får se hva denne dagen har i vente.
Jeg trodde ikke hun ville komme.
Jeg prøvde å ikke tenke så mye over det.
Om jeg tenkte for mye, ville jeg trukket meg.
Jeg sa det ikke til jobben. Jeg ville dra uten at de merket noe.
Jeg ringte mamma. Jeg sa det ikke før det skjedde,
for jeg trodde hun ville overtale meg til å bli.
"Jeg er ikke overrasket. Jeg kan ikke stoppe deg.
Er jeg bekymret? Ja.
Men jeg håper du har det gøy hvis du faktisk drar."
"Greit. Mamma sier greit. Bestevennen min sier greit."
Jeg sa det ikke til faren min.
Her er sannhetens øyeblikk.
- ER DU HER? - JEG ER VED GATEN
Hun var der tidlig. Før meg. Klar.
- Dette er hele flyet. - Er det alt?
- Dette er hele flyet. - Vi er her!
Matt endte opp med å filme hele greia.
Drep meg!
Se på dette.
- Vil du ha hjelp? - Nei.
Så bestemt.
Fullt fly.
Takk for at dere ble med oss, modige sjeler.
For å roe dere ned,
har ingen av oss dette koronaviruset, så det er de gode nyhetene.
Den andre gode nyheten er at vi har toalettpapir på flyet.
Så det er hyggelig.
Hva tror du, Khani?
- Angrer du på valget? - Faen ta oss.
Selv om jeg alltid gjør dette, "eventyr, ut av komfortsonen",
er dette for mye?
"Tar du en jente på tredje date? Vil dette gå veldig galt?"
Jeg spurte: "Når går jeg tom for flaks?"
Vi klarte det.
Så vidt.
Det er en del av moroa.
Vi kom til hotellet. Daten begynte,
men vi var slitne, det var sent. Vi hadde reist hele dagen.
Det gikk ikke opp for meg før det øyeblikket:
"Vi må sove sammen på dette rommet."
"Skal jeg gjøre noe i kveld?" Det blir første gang.
Det føltes annerledes.
Vi tok ikke så mye på hverandre eller flørtet.
"Jeg skal sove her på min side. Du kan sove på din side."
Hvis det blir rart, drar jeg. "Vi ses, snakker aldri sammen igjen.
Jeg kan ta vare på meg selv."
Jeg håper det går bra de neste dagene.
DAG 1 DAGER TIL AVREISE: 4
- Har du nøkkelen? - Sí.
Greit. På tide å utforske.
- Hører du fortsatt på samtalen? - Ja. Halvveis.
Halvveis? Er det spennende?
Nei.
Vi hadde noen rare øyeblikk.
Vi prøver igjen. Du klarer ikke stolen igjen.
Du får blåmerker.
Jeg filmer.
- Se på senere. - Gjør du?
Ja, du er på kamera, smil.
Rist på rumpa.
Det hjalp ikke at Matt filmet så mye.
Er du influencer, Matt?
Nei.
En dag.
Perfecto.
Jeg jobbet med influencere. Herregud, så irriterende!
Hvis jeg hadde røde flagg,
var det: "Jeg vil ikke date en influencer-type."
På Costa Rica fant jeg ut at han ville bli vlogger.
Jeg sa at jeg hatet influencere.
- Hva gjør du? - Vamanos.
Hva lager du?
Vi henger, men jeg får bra opptak på Costa Rica.
Jeg utnytter muligheten, slenger det på YouTube, får følgere.
VLOGG 1 - FILM-MATT
Jeg heter Matt Robertson, og jeg er ferdig med status quo.
Dette er begynnelsen på mitt nye liv fylt med eventyr, reiser og opplevelser.
Jeg skal gjøre feil. Jeg skal lage minner.
Jeg skal gjøre livet mitt til en film.
Hvis jeg så dette, hadde jeg ikke gått på første date.
Traileren for livet hans overrasker meg ikke.
Film-Matt!
Ja, det er morsomt.
"Gjør livet til en film." Abonner! Jeg liker denne fyren.
Salud.
Jo mer vi drakk, jo mer komfortable ble vi.
"Sosialt glidemiddel"? Ja, det kan man si.
Vi fikk tilbake energien og begynte å flørte.
Kom igjen.
Da begynte det å bli veldig avslappet og uformelt.
Vi begynte å bli mer kjærlige.
Uno mas?
Stemningen var flott. Jeg var veldig glad for det.
Jeg tenkte ikke: "Hva synes han om meg?"
Jeg trodde det var en morsom ferie.
Jeg var så desperat etter å føle meg fri.
Mange av forholdene jeg hadde hatt, etterlot en dårlig smak i munnen.
Hvis jeg tjente mer penger enn dem, hvis jeg hadde mer ambisjon enn dem,
flere venner enn dem, gjorde det alltid fyren usikker,
og de ble sure for det.
Jeg måtte alltid gjemme meg og ikke være meg selv.
Det tok mye krefter,
og jeg hastet ikke med å finne et nytt forhold.
Jeg gledet meg til å tilbringe tid alene uten noen å ta meg av.
Jeg så alltid på dating og et seriøst forhold
som noe jeg ville gjøre senere.
Jeg gikk mye ut, blandet inn sprit og uteliv.
Gjennom det var det praktisk
å date folk jeg møtte på bar, klubb, bransjearrangementer.
Insta-jenter.
Du vet?
Etter å ha sittet fast i et dårlig forhold så lenge,
ville jeg ha det gøy.
Ingen av oss ville forandre oss.
Det var en perfekt liten ferie.
DAG 4 DAGER TIL AVREISE: 4
Jeg tror det var dag fire der ting begynte å bli alvor.
God morgen.
I dag skal vi prøve løypestreng. Vi kom for sent i går.
Vi forsov oss litt.
Vi har ikke blitt vant til tidsforskjellen på to timer.
Og vi hadde det litt for gøy.
Manbunen ser bra ut.
- Hallo, Khani. - Hei.
Det er fint. Må den være så stram? Forsiktig!
Forsiktig. Ja. Ser du?
- Du kan stramme den mer. - Nei!
Er du redd, Khani?
Nei. Er du? Du er du som har høydeskrekk.
Jeg har ikke høydeskrekk.
Første gang på løypestreng.
- Len deg tilbake. - Ja!
Enda mer.
Len nakken til denne siden, så ser du frem.
Denne siden? Ok.
Jeg kommer!
Khani vifter meg. Ikke dårlig.
- Flyet er avlyst. - Nei.
"Hasteinformasjon om reisen din."
"Avlyst."
Dette er ikke ekte. De avlyste det ikke.
Hva tenker de på? Vi må hjem.
DAG 4 DAGER TIL AVREISE: UKJENT
Det går bra, ikke sant?
Jeg bryr meg ikke om at vi passer sammen og har en forbindelse.
Mer tid til å drikke og være på stranden.
Vel, Khani...
Nå sitter vi fast her.
- Flaks for deg. - Er det det?
Jeg vet ikke.
- Det finner vi ut. - Ja.
Tiden vil vise det.
Da jeg satt fast med Matt, tenkte jeg: "Han tar fra meg tiden min."
Tiden jeg fikk alene.
Jeg er helt fornøyd med å være singel.
For tidlig. Jeg trenger ingen. Men nå har jeg ikke noe valg.
Siste nytt. Hold deg hjemme.
Det er en ordre fra fire guvernører nå som koronaviruspandemien sprer seg.
Den store nedstengningen av 2020 er i gang.
Vi vet at sykehusbølgen kommer.
Grensene til Mexico og Canada er stengt for unødvendige reiser.
Derfor er flyet avlyst. Folk kan ikke reise fritt.
Dette begynner å bli ekte.
Nivå fire reiserådgiving, ingen fly inn eller ut noe sted.
Det vil ta litt lenger tid enn forventet.
God morgen.
Det begynner å bli ekte at jeg ikke skal hjem.
Det er skummelt å være i et fremmed land
uten å vite hvor sprøtt det blir.
Jeg skulle til stranden. Politiet kom.
Det som skjedde hjemme ble mer og mer intenst.
De med lavere risiko...
New York ser ut som det verste stedet.
Man ville føle seg bedre: "Du gjorde det rette. Bra.
Du er i Costa Rica, det er ikke noe koronavirus her."
VM i svømming.
Dagens konkurranse...
Hva er teknikken? Butterfly.
- Jeg kan svømme bryst. - Jeg mener, bryst...
HEI, MAMMA, HVORDAN GÅR DET?
HOLDER DU UT PÅ KORONAAVDELINGEN?
JEG HAR DET BRA, IKKE TENK PÅ MEG!
Moren min er sykepleier,
og hun ble bedt om å hjelpe koronapasienter.
Så jeg var bekymret.
"Mamma, er du trygg? Hva skal du gjøre?"
Man hørte historier om de i frontlinjen og sykepleiere som var utslitt.
Jeg følte meg hjelpeløs så langt unna, for jeg kunne ikke fly hjem om jeg måtte.
Og skyld for at jeg ikke var ærlig med faren min, men var her med en fyr.
Hun lyver for å beskytte seg selv.
"De trenger ikke å vite noe."
Jeg innrømmer at jeg i oppveksten var tvangsløgner
fordi jeg hadde så mye å skjule for foreldrene mine.
De var strenge.
Mamma slipper den ikke inn i huset.
Hun liker ikke hunder eller katter i huset.
Hun dro på college fordi faren kastet henne ut.
Jeg sa: "Vær forsiktig."
Noen ting bør man ikke snakke om med faren min.
"Si at du er i Costa Rica."
PAPPA, JEG ER I COSTA RICA
HVA? MED HVEM?
KOLLEGER
Da hun sa kolleger, sa jeg: "Fin løgn.
Sjekk."
Jeg trodde han ville kalle meg gal. Men han sa: "Kom deg ut av New York.
Det er ikke trygt der. Det er episentret for alt.
Du tok et lurt valg." Det var overraskende.
"Faren min synes jeg tok et lurt valg?"
Noen ganger er det bedre å si fra etterpå.
Mike spurte om jobben vet at du er her.
Mike liker ordspill.
Han sa: "For en khan-jobb."
- Den er god. - Ja.
Jeg hadde ikke så streng oppdragelse som henne.
Jeg var heldig som hadde støttende foreldre,
familie, venner, besteforeldre, storfamilie,
at jeg tror det førte til selvtilliten og livssynet jeg har.
- Jeg har flasken med rom du ga meg. - Vi kan drikke den senere.
- Jeg vil ha gin og tonic. - Jeg åpnet den aldri.
Jeg prøvde å ikke tenke på at jeg ikke kunne være med dem.
Vi følte oss veldig langt unna alt.
Litt her borte,
og vi så en film utspille seg, bare med hverandre.
DAG 9 DAGER TIL AVREISE: UKJENT
Hva skjer? Dette er film-Matt.
Jeg har fått noen foruroligende nyheter om at noen testet positivt for korona
på bestefars eldrehjem.
Jeg antar at de har stengt helt ned,
og jeg håper det går bra med alle, og at bestefar er trygg.
Følg med og vær trygg.
Jeg visste Matt var redd, men han trakk på skuldrene. "Det går bra."
Han ville ikke virke sårbar. Jeg tror vi begge gjorde det.
Ingen av oss ville senke skuldrene.
Jeg tenkte: "Når kommer vi hjem?" Det var fortsatt ingen fly.
"Greit, vi sitter fast her sammen. Vi må finne ut av ting."
Jeg er sammen med en jente som jeg ikke kjenner godt
over lengre tid. Jeg var bekymret for noen dager.
Nå var vi her en hel uke.
Vi går tomme for klær, nye ting å snakke om.
Jeg ville endre dynamikken, så jeg måtte bytte tilnærming.
Matt så et piratskip flyte forbi.
Det så ut som det var en populær turistattraksjon
som hadde sett bedre dager. Jeg ordnet en date på piratskipet.
"Stranden er stengt. Vi kan ikke dra dit." Han bare: "Det er alltid en måte."
Vi nærmer oss Black Pearl.
Jeg visste jeg ville nå min skjebne.
Dette er øyeblikket jeg har ventet på.
Kaptein Jack Sparrow har sett bedre dager.
Se, jeg fikk en fisk.
- Vi kan hoppe av denne! - Ja. Skal du gå planken?
I alle forholdene jeg har vært i, har jeg kommet på ideer,
så det føltes nytt og spennende.
Det var perfekt timing, solen gikk ned, det så veldig pent ut.
Vi hoppet i havet.
Vi er i ferd med å hoppe.
Perla Negra.
Én, to, tre.
Ja, jeg tenkte en del på det.
Det var vel begynnelsen på vendepunktet for oss.
DAG 11 DAGER TIL AVREISE: 21
Vi hadde blitt på hotellet så lenge vi kunne,
men de sa: "Vi stenger, dere må dra."
Vi hadde endelig et fly hjem.
Men det dro ikke på tre uker. Planen var å bo på en Airbnb til da.
Jeg var ikke spent på denne tvangssituasjonen,
men det føles som om Matt og jeg måtte være enige for å klare oss.
- Vi klarte det. - Klarte det.
Casa Divina.
Den Airbnb-en i Montezuma,
en hyggelig dame som følte med oss, ordnet en god pris.
Vi sitter fast her. Dette blir hjemme.
Hva skjer? Det er dag 11.
DAG 11
Vent, nei, det er dag 12.
DAG 12
Prøver å finne ut hvordan vi skal overleve i Costa Rica.
I Montezuma var det regler om hvilke dager man kunne dra ut.
Man fikk bare dra til sykehuset, apoteket eller matbutikken.
Det er én ting å drikke og spise og henge sammen,
men nå skal vi flytte sammen.
Skal vi rense noe av dette?
Jeg vet ikke. Jeg tror det går bra.
HAN FILMER SERIØST MATVARENE...
SERIØST?
Hun bare: "Jeg vet ikke hva jeg skal tenke. Han filmer alt.
Han filmer nok at han er på do."
Khanis kjøkken.
I en slik situasjon, hvor man er sammen 24-7,
er det nesten ingen grunn til å være noe annet enn seg selv.
Todo bien.
Klare til å overleve apokalypsen.
Kanskje det burde vært forventet med "Film-Matt".
Livet hans er en film.
Vennen vår kom for å treffe oss.
Hei, kompis.
Nei, det går bra. Se.
Mat.
Sånn.
Spike var iguanaen som bodde i Montezuma.
Vi er venner.
Kom igjen. Jeg trodde vi hadde en avtale. Føler du deg tryggere der nede?
Der bor han. Huset hans.
Dårlig forsøk.
Din tur.
Jeg vet ikke.
Når du møter en fyr for første gang, vil du ha på deg de beste antrekkene.
"Nei. Han har sett meg gjennomvåt av svette.
Han har sett meg uten sminke."
Det er ingen vits å prøve å se bra ut.
Det han ser er det han får. Vi har bare det gøy.
Jeg tenkte: "Det er bare en flørt.
Det er en morsom fyr, en minneverdig opplevelse.
Det er bare en situasjon vi er i, men jeg håper det ikke er et forhold."
I mellomtiden...
Hun gjør yoga.
Hallo?
Jeg prioriterer arbeid fremfor alt annet.
Matt lager sin egen timeplan. Jeg følger ni til seks.
Vi må jobbe hele tiden, og jeg har ikke råd til å miste jobben.
Hva gjør du?
Jeg vil ikke nå et punkt der jeg sitter fast i dette landet,
avhengig av denne fyren.
Jeg tenkte ikke: "Dette kan bli til et forhold."
Men: "Jeg må holde stemningen i gang."
Jeg ville fortsette, men visste ikke hvordan.
Han er sliten.
Drep noe.
I karantene kunne vi ikke gjøre noe,
så jeg ville fylle dagene med aktiviteter.
"Vi tar et tryllekurs. Så tar vi tangokurs."
Vi hadde mange små dater.
Vi endte opp med ulike matkvelder.
Hver kveld med ulike typer mat.
Blekksprut, tunfisk, toros.
Det var en god mulighet til å bli kjent og oppdage hvor fantastisk hun er.
Ekte, omsorgsfull, omtenksom.
Alt sammen.
Vi får den vakreste stranden for oss selv.
Strandbar.
Limete.
Vi gjorde det til en nudistkoloni.
Første sex i et livvakttårn.
Herregud!
Jeg prøvde å droppe det.
Kjemien ble sterkere.
Det var lidenskap og mye bra sex.
Ja, det var definitivt gnister. Når man bor sammen,
er det ikke mye annet å gjøre enn å drikke og knulle.
Der er la policia.
De sa hei og ha det.
Khani blottet seg.
Alt var bra.
Vi fikk jobbet, solt oss.
Men når jeg ikke forventet å være der så lenge som vi var,
tok prevensjonen min slutt.
Jeg måtte finne et apotek og se hva de anbefalte.
Jeg tok med pakken. "Har dere noe som ligner på dette?"
De sa: "Vi har dette. Det er stort sett det samme."
La meg google dette merket og se hvordan det er.
Jeg så en pressemelding: "Vær forsiktig for disse merkene.
De har blitt solgt svart, og noen piller er falske.
Det har vært rapporter om graviditet ved bruk av denne prevensjonen."
"Dette er ikke bra."
Jeg håper, fordi jeg fikk min fra et apotek,
at den er legitim og ingenting vil skje.
Hvorfor inviterte du vennen din?
Spike.
Kom deg ut, Spike.
- Han er forvirra! - Du er så dum!
Spike!
Spike er så dum. Spike er blind.
Han er ikke dum!
Hva kan gå galt?
Jeg ville kutte av manbunen, men turte ikke.
- Det har skjedd noe. - Hvis du ikke merker det, er det greit.
Det føltes ikke som et godt snitt der.
Jeg tror du beveget deg.
Jeg tror ikke jeg gjorde det. Men det er en liten flekk her.
Hei!
Jeg prøver å beskytte sengen!
Montezuma var da mange av insektene kom ut.
Så mange insekter, skapninger.
Se hva som skjer her.
Hvor kom det fra?
Jeg vet ikke, men det er mye.
Se på størrelsen på den edderkoppen.
- Sånn. - Herregud. Den lever. Ikke faen.
Hva faen er det?
Død! Kjerring.
- Khani, hvordan har du det? - Det klør.
- Hun er kjip. - "Det klør"!
Hun klør.
Det er ikke bare synet eller "dette er skummelt."
Hele kroppen min var dekket av insektbitt.
- Er de nye? - Ja.
Se på deg. For et rot.
Huden min hovner, jeg klør.
Hun hadde virkelig vondt.
Hver dag sa jeg: "Hva blir det neste?
Hva må jeg gjøre for å komme gjennom dette?"
DAG 20 DAGER TIL AVREISE: 12
Lørdag morgen. Jeg har aldri laget pannekaker.
Men jeg har ikke gjort det meste av matlagingen, rengjøringen, eller noe.
Så jeg starter helgen med å lage pannekaker.
Jeg har noe oppi. Jeg vet ikke hvor mye.
Ha litt sjokolade i min.
Ikke si hva jeg skal gjøre.
Jeg ber om det. Jeg krever ikke slik du gjør.
Det blir flere pannekaker.
Virker litt...
- Hadde du i olje? - Nei, du sa ikke det.
Den skal være non-stick.
Å bo med en mann, som jeg har gjort før,
føltes som å gå tilbake til gamle mønstre.
Det var derfor jeg var litt...
Jeg vil ikke gå tilbake til den vanen av å alltid sette en mann foran meg selv.
Jeg mister meg selv.
Jeg glemmer mine behov og lar dem påvirke den jeg er.
Det var ikke noe jeg ønsket.
Man er her ute i tre uker med bare én person,
det er mye tid sammen.
Og en man ikke kjenner så godt,
det kan bli litt slitsomt. Man blir litt lei av det.
Jeg er ikke klar for...
...ekteskap når som helst, det er sikkert. Det er ikke et normalt forhold.
For i et normalt forhold kan man dra og gjøre sine egne ting.
I dette tilfellet, i karantene i utlandet,
er man sammen hele døgnet.
Foreldrene mine rømte ikke fra Vietnam for å leve slik!
Hvordan går det med strømbruddene?
Ikke bra. Jeg skulle få en kakerlakk ut av senga.
Det er press og ting som skjer,
hvor en av oss kanskje ikke har det så bra eller føler seg overveldet,
men man er ikke i et forhold med denne personen, så er man åpen om det?
Det var rart.
Gode nyheter. Vi forlater huset! På tide å utforske.
Endelig!
Endelig er Khani klar.
Det tok deg hele dagen å bli klar.
- Jeg kaster greia ut av vindu. - Ikke kast greia mi.
Så vi er på vei til Cabuya-øya.
Det er en berømt øy, for det er en hjemsøkt øy i Costa Rica.
- Hvor lang tid tar det å kjøre? - Førti minutter.
Førti minutter? Vi er ute etter portforbudet.
Bra sted å ta en dukkert.
Herregud!
Hva faen?
Det er ikke bra.
Hva faen?
Jeg kan ikke.
Jeg får ikke åpnet døra.
Vi klarer oss. Vi må bare dytte litt.
Hvorfor åpnes den ikke?
Skal jeg klatre ut vinduet?
Jeg vet ikke.
Matt! Herregud.
Om noen sekunder er den under vann, eller så kommer det inn vann.
Jeg ble bekymret da hun gikk ut,
kanskje det ville flytte vekten så jeg sank.
Herregud.
Hvor ille er det?
Hjulet rører ikke bakken.
Det er veldig ille.
Neste tanke, nå som vi er ute og trygge: "Dette blir dyrt."
Greit.
Jeg er ikke sterk nok til dette.
Hvordan skal vi komme oss ut? Det begynner å bli mørkt.
Vi må få den ut av lagunen.
Vi så en bil kjøre forbi. Vi stoppet den.
Før vi vet ordet av det, kom hele landsbyen, et dusin mennesker.
Sånt kan man ikke finne på.
Vi har tau.
Noen hadde en lastebil, og de koblet den til.
Det var en hel innsats for å få den ut.
Det er Costa Ricas ånd. De er alltid villige til å hjelpe.
Alt går fint.
Nydelig dag til å slappe av, på det lokale Cóbano-verkstedet.
Asiater er ikke dårlige sjåfører, han er det.
DAG 29 DAGER TIL AVREISE: 4
Takk for at du ringte Elitemedlem-linjen.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Flyet mitt dukker ikke opp lenger.
Ja, det er ingen tilgjengelige ruter før 2. juni.
Det er da vi åpner den ruten igjen.
Ok.
Så det er tirsdag den 2. juni.
Vi sender reiserute på e-post, så du bør få den snart.
Greit. Tusen takk.
- Be for oss. - Ja.
- Greit, takk. - Takk.
- Ha en fin dag. - Ha det.
Hun forsto ikke vitsen min.
DAG 29
Historiens lengste tredje date...
DAGER TIL AVREISE: 48
...har blitt mye lenger.
"Nok er nok. Jeg vil bare hjem."
Men verden er stengt, og det finnes ingen andre valg.
Jeg vet ikke når vi kommer oss vekk, om vi kommer oss vekk,
hva som vil endre seg.
Det var litt uutholdelig.
DAG 30 DAGER TIL AVREISE: 47
Khani er streng i dag.
Og vi feirer dag 30 med å ta 30 shots.
Tretti for tretti.
Tretti dager i utlandet, 30 shots. Det er det som skjer.
Tjueåtte igjen.
Jeg innså at det ikke bare er min vlogg,
og det ser man i opptakene der jeg ikke opptrer.
Jeg sier ikke: "La oss dra på eventyr!"
Vi drikker igjen, og klokka er 11 på morgenen.
Hvor lenge varer dette?
Man ser på seg selv og stiller seg selv spørsmål.
"Hva vil du med livet? Hva skjer?"
Noen vegger ble revet ned.
Hallo?
Khani rapporterer fra Costa Rica.
Jeg vet ikke om jeg overlever dette.
Men vi skal finne det ut.
Så vi kan dra hit,
hit og ned hit et sted.
Matt likte å ta seg av mange ting.
Han ville alltid ta over planene hvis vi måtte fikse noe eller dra et sted.
Jeg begynte å merke den kvaliteten i ham og sette pris på den.
Etter å ha hørt om hennes tidligere ikke så gode forhold,
kunne jeg ikke tro at noen ville behandle henne slik.
Jeg tenkte: "Du bør ikke kødde det til.
Gjør opp for drittsekkene som gikk glipp av dette."
Da er vi ferdige med Casa Divina. Det har vært et fantastisk opphold.
Om det fortsetter slik, hvorfor ikke prøve å finne andre steder?
Jeg kopierte en kjedemelding som jeg sender til alle Airbnb-er,
oppdaterte dagene vi satt fast.
Jeg håpet vi kunne få en god pris.
Jeg husker at du fortalte om de andre Hinge-datene.
- Du var min første! - Ja. Jeg kysset deg ikke.
Du likte det ikke.
Jeg måtte få deg til å tenke litt. "Hva gjorde jeg galt?"
Det var deg det var noe galt med!
Vi kom frem. Den er interessant.
En liten dyrekirkegård på vei inn.
Cacao og Acerola, hvil i fred.
Det er en til. "Papaya". Nei!
Dette er planter, navnene på planter.
- Her er badet. - Ok?
Skal du se meg drite og tisse?
På vei til jungelen.
Jungelen? Vi skal på camping.
OSA-HALVØYA
Ute i jungelens mørke ville Matt tenne bål og lage mat.
Khani likte det ikke.
Det var...
Ja.
Se på den asiatiske huksittingen.
Jeg følte at tilliten mellom oss ble bygget
mens vi prøvde å overleve med den andre.
Vi følger begge strømmen, slapper av, begge er eventyrlystne, det funket.
Vi fulgte følelsene.
Vi visste ikke hva vi gjorde, men vi tilpasset oss.
I løpet av de ukene gikk det fra: "Det er bare en ferie"
til: "Jeg begynner å falle for henne."
Og jeg prøvde å bekjempe den følelsen.
Den gamle jeg sa: "Nei. Du må forbli ungkar. Ikke gjør dette."
Din tur, kompis.
Skal du være alene eller leke med vennene dine?
Det var som djevel og engel på skulderen min.
Det er et par, og det er et par.
OSA-HALVØYA
HVORDAN HAR DERE DET?
BRA! DET NESTE HUSET ER VED EN VULKAN!
VÆR FORSIKTIGE!
DET ER VI!
Foreldrene mine tok kontakt: "Pass på å dra overalt sammen.
Vær i en gruppe." Men han mistenkte ingenting.
HVORDAN ER DET PÅ SYKEHUSET?
ER DU REDD?
Mamma ville ikke bekymre oss. "Det går bra. Jeg liker å hjelpe til."
Hennes positive, optimistiske syn på alt roet ned bekymringene mine.
Vi er i vårt nye hjem.
Med en hund!
Khani har funnet en ny hund alt.
DAG 45 DAGER TIL AVREISE: 26
Jeg våknet. Endelig fikk jeg en god natts søvn.
Jeg åpnet gardinen og forventet å se vulkanen.
Men nei, bare skyer. Den er helt dekket, ingen vulkan.
Litt skuffet. Jeg håper skyene forsvinner.
Det er hester her.
La Fortuna, den uka skulle jeg få mensen på p-pillene.
Den kom ikke, og den har vært regelmessig før.
I fjorten, femten år.
"Jeg får den alltid på tirsdager." Så ble det tirsdag, og den kom ikke.
Det gikk noen dager.
Jeg håper ikke jeg fikk dårlige p-piller.
"Den er bare noen dager sen. Gi det tid."
Få se.
HVORDAN FÅ MENSEN FORTERE.
Det var stressende.
Jeg prøvde bare å rasjonalisere hvorfor den ikke kom som den pleide.
Jeg ville ikke stresse for mye før jeg visste det,
men vi ville ikke ha barn.
Matt gjorde alt for å berolige meg.
Han ga meg alltid en drink.
Små ting jeg ikke trodde han ville merke.
Han prøvde bare å være støttende og forutse behovene mine,
og det var en ny opplevelse for meg.
Hun var veldig støttende og prøvde å gjøre det samme for meg.
Ikke så verst.
Alt i alt.
Jeg skal spise pasta.
Jeg prøvde å ikke tenke for mye, men jeg tenkte bare: "Vi må hjem.
Vi kan ikke få barn i et annet land."
Fortsettelsen følger, verden.
- Er du forelsket? - Jeg skulle til å si det samme.
Jeg forelsker meg ikke lenger.
Jeg får ikke følelser. Jeg har ingen følelser.
Du er en nummen robot.
- Nettopp. - Det er i fortiden.
RINGER MIKE...
Michael?
Hva skjer, Mateo?
Hei, Callie.
Hei, onkel Matt.
Hvordan går det?
Bra, jeg er sjalu for at du sitter fast i Costa Rica.
Jeg sitter fast her.
Vi hadde Zoom-samtaler for å lage margaritas.
Det var fint å ha disse morsomme, små voksne øyeblikkene.
Fordi jeg gikk gjennom en skilsmisse. Han gikk gjennom alt det andre.
Om nære venner opplever noe,
ringer de hele tiden, og jeg hadde tid til å snakke.
Matt ville høre fra Liz: "Jeg vil møte en av vennene dine."
Han vil møte deg. Dette er Elizabeth.
- Hei, Elizabeth. - Venninna mi.
- Hei! - Hvordan går det?
Jeg har det bra, hvordan går det?
Da jeg hørte at han ville snakke med meg, sa jeg:
"Skal du være klein og fortelle meg alt jeg vil høre?"
Jeg ble så overrasket. Jeg sa: "Kanskje hun er like gal som meg."
Det er hun. Jeg føler at du har møtt din match.
Han virket veldig interessert i å bli kjent med henne som person.
Han likte de negative sidene hennes.
Jeg tror det er slik man vet at de bryr seg om vennen din.
Jeg vet ikke detaljene når vi kommer tilbake til New York.
Hva som vil skje.
Jeg tror du er... Vent.
Hun tror jeg la på. Ring henne tilbake.
Hva skal vi gjøre?
- HVORDAN GÅR DET MED BESTEFAR? - HAN HOLDER UT. SINT PÅ NEDSTENGNINGEN.
DET SKJØNNER JEG!
KOMMER DU HJEM?
PLANEN ER 2. JUNI, MEN JEG PRØVER FØR
DE ÅPNER SNART, IKKE GI OPP!
Jeg og bestefar er nære.
Å vite at han gikk gjennom dette alene var vanskelig.
Man føler seg hjelpeløs fordi man ikke kan gjøre noe.
Alt man kan gjøre, er å ringe eller FaceTime.
Og hva sier man?
Det ikke det samme som å være der. Det hadde vært fint å være hjemme.
Karantenen er ikke over.
Men man får et 24-timers fripass der alt er normalt igjen.
Hva gjør du på et døgn?
Jeg drar til en bar, ordner neglene.
Da jeg ble kjent med Matt, sa jeg: "Vi kan godt være i et forhold."
Men det ble en indre kamp der jeg følte at jeg forrådte meg selv.
Matt hadde ikke de røde flaggene jeg hadde i mitt forrige forhold.
Han fikk meg til å føle meg komfortabel. Han aksepterte meg for den jeg var,
og jeg følte ikke at det var galt å ønske noe.
Så det var viktig å være meg selv
og ikke ønskte å skjule ting for ham.
For meg, forutsatt at jeg ikke hadde en fantastisk ny frisyre
fra Khanis salong, så ville jeg klippet meg.
Jeg innså at et forhold ikke måtte være det dårlige jeg hadde opplevd.
- En massasje. - Jeg kan ta en massasje.
Det kan være sånn her.
- Hva gjør du? - Det er på tide med et eventyr!
Til vulkankildefossesjøen.
Greit.
"Om vinteren unngå... bla bla... uventet noe."
"Villdyrene". Ja, det er mange.
- Må du på do? - Nei.
Vil du stoppe i baren?
Man kan høre elven alt.
Det er en hund.
Vi fant en guide.
Og tre hunder.
Mye av turen, selv om det var følelser,
holdt hun definitivt på steinansiktet.
Jeg tenkte: "Det er ikke mulig. Jeg føler dette. Hun må føle noe."
Vi klarte det.
Hei, kompis.
Vi snakket aldri om hva som ville skje etterpå.
Jeg tenkte: "Han tar det ikke opp, kanskje vi går hver vår vei."
Jeg ville ikke slappe av.
Jeg skal ikke klatre opp dette fjellet med deg, bare for å rase ned.
Pura vida.
Begge tenkte sikkert på det, men ingen sa noe,
så vi snakket ikke om det før vi måtte.
For en utsikt.
Dette fortsatte en stund.
Tiden, og alt som skjedde, følte jeg at fjernet de veggene
og evnen min til å bekjempe det.
Da tenkte jeg: "Greit." Det begynte å bli "vi" og ikke bare "jeg".
Foss på tolv meter. Tenk å hoppe ned.
Du har GoPro, ikke sant?
Nei!
Faen! Un momento, jeg glemte GoPro-en.
DAG 52 DAGER TIL AVREISE: 17
God morgen, mine damer og herrer. Khani har en kokosnøtt.
Vi har firehjulsdrift. Vi har to timer på å nå sivilisasjonen.
Det blir en humpete tur.
Det blir en humpete tur, som hele turen.
Da vi kom tilbake til San José, kom endelig mensen.
"Krise avverget." Vi kan gå tilbake til planen.
Costa Ricas prevensjon reddet oss.
Etter alt som hadde skjedd, fikk vi endelig gode nyheter.
Det var et lettelsens sukk.
Hva skjer der borte?
Hva skjer? Jeg heter Matt.
Jeg har vært i karantene i Costa Rica i seks uker.
Bare vent.
Hva skjer? Jeg heter Matt.
Jeg har vært i karantene i Costa Rica i seks uker.
Men det er ikke det sprøeste.
Alle sammen, møt Khani. Den vakreste jenta i hele Costa Rica.
- Så søt du er. - Se på henne. Hvor skal du?
Jeg vet ikke hva han har sagt, men han har fanget meg her.
Han får meg til å trene og lage mat.
Noen kan hjelpe meg før han forelsker seg i meg.
Jeg tror du tar feil.
Jeg vil ikke forelske meg i deg. Kanskje omvendt.
- Jeg får aldri følelser. - Ja.
Jeg tror vi begge har hatt det gøy her.
Det kan diskuteres.
Da jeg la ut vloggen med Khani,
var det min måte å si:
"Vi skal ta neste steg her. Jeg legger den ut."
LASTER OPP VIDEO
Det er jentedag, og siden Khani ikke har noen jenter her,
tar jeg den rollen.
Jeg er kvinne igjen, med de fine, vakre vippene mine.
Jeg tok skjegget.
- Han ser ut som en baby. - El guapo.
Det føltes som: "Vi er en enhet og et par" uten å erklære det.
Hvilken farge vil du ha? Jeg kommer til å elske alle.
- Khani er sint og sulten. - Nei!
Dette er en nødssituasjon.
- Hva gjør vi i dag, Khani? - Vi tar tatoveringer.
Khani tatoverer pura vida på ribbeinet, men glemte å ta på deodorant i dag.
Det var ikke navnet hans.
Jeg ville markere tida vi hadde sammen.
Det betyr "rent liv". Å nyte det,
leve det til fulle, det var det vi gjorde i Costa Rica.
Jeg bestemte meg for å ta en iguana.
Spike skal være her.
Han er her og håner meg for alltid.
Pura vida.
- Du blender meg! - Er du sint ennå?
Jeg kan ikke bli sint på søte deg.
Vi går og spiser.
Vold er ikke løsningen.
Du er en reddhare!
DAG 58 DAGER TIL AVREISE: 11
Da jeg la ut vloggen om Khani, ante jeg ikke hvor mange som ville se den.
En jente som fulgte meg så den og sa: "Kan jeg dele dette?"
DEL
People Magazine var et av de første intervjuene.
Det startet hele virvelvinden der alle hørte om det.
PAR TOK TREDJE DATE TIL COSTA RICA OG SITTER FAST
Derfra ble det flere intervjuer.
Matt Robertson og Khani Le strandet i Costa Rica.
Jeg gikk fra å være veldig privat rundt forholdene mine,
til at hele verden fikk høre at jeg hadde en selverklært kjæreste.
I et av de tidlige intervjuene spurte de: "Er dere kjærester?"
Og Matt sa: "Ja, det er vi." Og jeg tenkte: "Er vi det?"
Matt gikk rundt som om han ikke sa det.
Jeg er lei av deg!
Hvorfor det?
Jeg elsket ikke å dele privatlivet med hele verden.
Søskenbarna mine så det, tantene mine sendte melding til mamma.
Khanis løgner ble avslørt.
Jeg visste jobben ville høre om det, så jeg ringte sjefen.
"Jeg vil si at det kommer ut noe om hvor jeg har vært de siste månedene.
Jeg har vært i Costa Rica med en fyr."
De syntes det var gøy. "Gudskjelov."
Jeg bekymret meg for at faren min hadde sett det alt.
Men jeg klarte ikke å si det til ham.
- Jeg føler meg anspent! - Hvorfor? Vi gjorde det nettopp.
- Greit. Jeremy spurte oss... - Hva?
Du snakker ikke nok.
Begynn på nytt!
Jeg hatet intervjuer. Jeg elsket ikke den siden av Matt.
Jeg lurte på hva motivene hans var med alt dette.
Jeg tenkte: "Hva om vi kommer tilbake, og vi går hver vår vei og det er slutt?"
Det kan ha vært press på å holde sammen.
Folk heiet på dem og ville at det skulle bli en stor kjærlighetshistorie.
Khani sa noen ganger: "Hva om det ikke er det?
Jeg vil ikke skuffe noen."
Jeg sa: "Du kan ikke tenke sånn. Gjør det du vil."
Hvis du skal være med noen, gjør det fordi du vil være med dem.
Khani takler pressen ved å kle seg ut.
Hun har baseballcap som jeg kjøpte til henne.
Ingen vil se den ekte meg.
Ingen autografer, ingen bilder.
Matt sa: "Alt dette skjer. Jeg takler det, jeg er bygget for dette."
Men jeg tror ikke Khani var klar for det.
- Khani skal ha alt. - Ikke alt.
Jeg spiste én tallerken og et halvt smørbrød,
hun spiste alt dette.
Det kommer enda mer.
Hun er et beist.
Alle tekstet meg om historien. Søsteren min sa i gruppechatten vår...
JEG LESTE HISTORIEN DIN I PEOPLE.
OPS, FEIL GRUPPE
Nå sender mamma smilefjes! Hva skjer med familien min?
- Få se. - De gjør det ikke lett.
En av de fem er faren hennes,
som ikke vet at jeg er her.
Khanis far, jeg er en hyggelig fyr.
Jeg beskytter Khani fra edderkoppene,
men ikke insektene.
Hun har fått mange insektbitt. Men jeg gjør mitt beste.
- Og... - Han er snill, pappa.
...ikke bli sint på Khani.
- Hun ville beskytte deg. - Mamma hater skjegg.
- Hater mamma skjegg? - Ja.
Faen, nå må jeg...
Khanis mamma. Jeg er en hyggelig fyr. Skjegget mitt er mye bedre enn før.
Se på tatoveringen min, det er Spike.
- De hater tatoveringer. - Så ikke se på den.
Det blir verre.
DAG 69 DAGER TIL AVREISE: 9
Buenos dias!
Hva var det?
Flyet vårt er avlyst.
Jeg så det.
Jeg trodde du visste det.
Vi var nære på så mange ganger, men så kom vi oss ikke hjem.
Hva gjør vi?
Det er ikke gøy lenger. La oss dra hjem.
- Du planla dette. - Nei, den eneste andre...
Du ringte dem og ba dem avbestille. Du har det for gøy.
Det eneste andre ambassadeflyet flyr i morgen.
Det er tre seter igjen.
Ambassaden kunngjorde at de ville ha regjeringssponsrede fly.
Vi måtte nå flyet, så vi bet i det sure eplet
og brukte tusenvis av dollar på å komme oss hjem.
Dette føltes ekte.
Det er bekreftet. Det er fortsatt på telefonen min.
Vi drar tilbake til USA.
Vi har forhåpentligvis en siste bolig.
Ønsk oss lykke til.
DU MÅ SI TIL PAPPA HVEM DU ER MED
GREIT
Mamma sa: "Han finner det ut. Det er best om du sier det først."
Si at du har vært sammen med ham en stund. Ikke si at du nettopp møtte ham..."
Skal du lyve for ham igjen?
Du skal lyve igjen.
Ja, men det er en mindre løgn så han kan godta det.
Han vil lese alle artiklene. Skal du si at de lyver?
Ja. Har du aldri løyet til foreldrene dine?
Jo, men ikke om alt.
- Det høres ut som du lyver om hele livet. - Ja, egentlig.
- Skal du lyve til meg? - Jeg sa det.
- Hva? - Jeg lyver aldri til deg.
Hvorfor ler du når du sier det?
Jeg vet ikke.
Fordi faren min begrenser meg, så jeg lyver for å kunne leve livet.
- Om jeg begrenser deg... - Ja.
Om du hindrer meg i å gjøre det jeg vil, begynner jeg å lyve for deg.
Greit.
Må du kaste opp?
Jeg hater å snakke med faren min.
Hun var definitivt engstelig for den samtalen,
og det var noe hun hadde utsatt en stund.
Så pen du er.
Jeg skulle ønske jeg så så bra ut på BuzzFeed.
Kom deg ut!
Hallo.
Hei, pappa.
Hei! Hva skjer?
Hva skjer der borte?
Ikke mye. Ikke si at flyet ditt ble avlyst.
Ikke helt. Men...
Å nei. Hva skjer?
- Du vet at jeg er her med venner? - Ja.
Så en av de vennene er en jeg har datet.
Vent. En mann?
Ja.
Jeg trodde du sa... Er dere jenter?
Nei, jeg sa det var venner.
Det er ikke greit.
Noen hørte om historien vår og likte den,
og nå er den på nyhetene.
Vi får mye oppmerksomhet rundt det nå.
Vær veldig forsiktig med hva du sier.
Han gikk inn i pappamodus og oppdro meg.
"Alt du sier, vil forbli på nettet. Du må være forsiktig."
Jeg sa: "Bli ferdig med denne leksa.
Slutt å snakke om mannen, kanskje han ikke husker det igjen."
Da sa aldri at du er med en mann.
Du har vært sammen med en mann i to måneder.
- Det er ikke... - Ja.
Det er ikke greit, Khani.
Vi vet ikke hvem han er eller hva slags person han er.
Jeg er sikker på at du har din egen dømmekraft, men du vet...
Det er lang tid.
Vi forventet ikke at det skulle vare så lenge.
Og jeg er ikke alene med ham.
- Ok? - Ok.
Har du sagt det til mamma?
Jeg ringer henne etter dette.
Jeg er sikker på at mamma vil se bilder av ham.
- Ja, jeg tekster henne. - Ok.
Ok.
Glad i deg.
Glad i deg også.
Ha det. Ok, ha det.
Jeg trodde pappa ville reagere...
Kanskje være enda strengere.
Men han behandlet meg som en voksen, så jeg lurte på hvorfor jeg løy.
Det var nytt for meg. Å være ærlig med faren min.
Greit. Fortell meg hva som skjedde.
- Hvordan gikk det? - Jeg ble opplært.
Om hva da?
"Vær forsiktig med hva du sier i media. Du vet aldri hvor mye det vil skade deg."
Hva sa han om meg?
"Er du der med en mann? Det er ikke greit."
Jeg var ikke mer lettet, for jeg visste at han tenkte på det nå.
"Hva om har søker det opp?" Ja, det stresset meg litt.
DAG 78 DAGER TIL AVREISE: 1
Det er vår siste dag.
Det stemmer, siste dag i Costa Rica.
- Hvordan har du det? - Jeg er klar til å dra hjem.
Ja?
Du mener: "Klar til å dra til Texas!"
De siste dagene i Costa Rica var Khani fjern.
Det var rart. Var det fordi vi skulle dra?
Hadde jeg gjort noe? Jeg visste ikke hva jeg skulle tro.
- Hva skal du gjøre, Khani Kharnitas? - Sjekke inn!
- For hva da? - Flyet vårt hjem.
Dag 78, vi sjekker inn. Vanligvis kommer vi ikke så langt.
Faren min sendte meg en artikkel: "Internett glemmer aldri".
Ikke glem det du heller.
Jeg vil aldri glemme deg. Så spørsmålet er...
Jeg lurte på. Hvordan får jeg dette til å lyde uformelt?
Hva lurer du på?
Jeg vet ikke. Føler du at du har endret deg noe?
- Eller er du den samme? - Jeg tror jeg er den samme.
- Nei... - Meg personlig?
- Ja. - Som person?
Har du ikke forandret deg på denne turen? Har du ikke gjort noe nytt?
Jeg sa at jeg ikke liker å være sårbar.
Så det er én ting.
Jeg føler du har vært mer sårbar på denne turen.
- Du tvang meg... - Jeg tvang deg ikke.
- ...inn i en ubehagelig posisjon. - Du valgte å være sårbar.
I begynnelsen var vi veldig på vakt.
Veldig.
Jeg svetter.
Når følte du at du begynte å ta det mer med ro?
Se hvem du egentlig er.
- Er du fortsatt på vakt? - Jeg stilte deg et spørsmål.
Når sluttet du å være på vakt?
Jeg føler at det kom tilbake nylig.
Hva mener du med det? Når kom det tilbake?
Jeg vil bare være forsiktig.
Du er så negativ.
- Bare nyt øyeblikket. - Jeg får ikke forhåpninger.
Ikke få forhåpninger, bare nyt øyeblikket.
- Jeg prøver. - Du sa du ikke tenker på fremtiden.
Det gjør jeg ikke! Alle spør: "Hva skal dere gjøre nå?"
"Hva skjer når dere kommer tilbake?" Jeg vet ikke!
Ingen vet det.
Etter at jeg erklærte at vi var kjærester,
vet jeg at det skapte mye av det som foregikk i hodet hennes.
Alt ble stilt tilbake. "Nå er hun på vakt igjen."
Fordi jeg gjorde noe dumt.
Da vi endelig kunne dra, var det fint, men også bittert.
Det var mer enn en ferie, det var noe jeg aldri ville glemme.
Jeg var ikke klar til å dra hjem og late som om det ikke skjedde.
Ha det, Costa Rica.
Jeg vil savne utsikten. Vi drar. Kan ikke tro det.
Jeg kan ikke tro at jeg rakk det.
Om flyet går, drar vi tilbake til USA etter tre måneder.
Det går, ok?
Jeg bare: "Skal vi godta alle intervjuene?
Er jeg sammen med denne fyren? Hva gjør vi når vi kommer tilbake?"
Vi snakket aldri om tiden etterpå.
Hva om vi bare gikk hver vår vei?
Khani er frustrert fordi folk kjenner oss igjen på flyplassen.
- Jeg vil ikke bli gjenkjent. - De kommer og ønsker oss lykke til.
Du er kjendis på Costa Rica.
- Kan jeg få autografen din? - Hold kjeft.
- Vil du ha hjelp? - Nei!
Jeg trenger deg ikke!
Du bare vil ha meg.
På flyet.
En glede å ha dere her.
Uavbrutt rute til Houston, tre timer og 27 minutter.
Velkommen om bord.
Vi klarte det!
Om vi kommer gjennom tollen. Jeg vet ikke med deg.
- Du er trøbbel. - Det er du.
ANKOMST
De har potetsalat!
- Det lukter så godt her. - Ja.
Jeg setter det ned. Hva spurte du meg om?
- Jeg sa: "Når har vi jubileum?" - Første date eller kjærester?
Kjærester.
Gi meg det.
Når har vi jubileum?
- Du spurte meg ikke engang. - Hva?
- Om du vil bli kjæresten min? - Ja.
- Greit. Vil du bli kjæresten min? - Nei!
Det gjorde du med vilje.
- Skal vi bli sammen? - Slutt!
- Vil du bli kjæresten min? - Greit!
Det er ikke et akseptabelt svar.
Ja. Matthew Thomas Robertson.
Du er kjæresten min.
Hun sa ja. Nå er vi et par.
Jeg tenkte ikke plutselig: "Jeg elsker ham."
Det var en kulminasjon av opplevelsene, alt han gjorde, følelsene han ga meg.
Jeg innså at det hadde vært der hele tiden.
Matt og Khani flyttet sammen en måned etter at de kom hjem.
Flyttedag. Første par esker.
Det største som skjedde, før var det så viktig for meg
å poste og få dopaminboost av likes.
Nå er det bare noe jeg får i tillegg til tilknytningen til Khani.
Jeg trenger ikke prøve å få kontakt med folk på nett,
for denne tilknytningen er den eneste som betyr noe.
Matt og Khani kjørte landet rundt for å møte hverandres foreldre.
Der er broen. Etter den er vi i Maine.
VELKOMMEN HJEM
Hummermiddag i Maine. Khani møtte familien min.
Og hun har en ny kjæreste. Gabe, si hei!
Hei!
Hei, Bob.
- Hei, Bob. - Hvordan går det?
- Godt å se deg. - Godt å se deg.
Hva er det igjen?
Andeegg.
Greit. Nå skreller du det.
Og så...
- Hvordan smaker det? - Bedre enn det ser ut.
Jeg vet ikke.
Førstemann til toppen, Mr. Le.
Åtte måneder senere feiret de ett år sammen.
Jeg føler meg komfortabel med ham.
Han prøver ikke å kontrollere noe og lar meg være den jeg er.
Jeg føler aldri at jeg må lyve for ham.
Spesielt for en som hadde gitt opp kjærligheten
og ikke ville gjøre det igjen,
er det rart å føle at det kan være gode folk det ute.
De har en hund sammen som heter Banks.
Her er englebabyen vår, Banks.
Khanis favoritt.
Jeg pleide å være rangert høyest, og så kom Banks.
Hun er nummer én. Neste tatovering blir Banks.
Matt har fortsatt manbun.
Dette er dagen hun har ventet på.
Den er borte!
Ha det bra.
Matt og Khani er fortsatt på tredje date.
- Jeg vil ikke falle for deg. - Ja, særlig!
Tekst: Trine Friis