Downloaded from YTS.MX
Tystnad, tack.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Första tagningen.
Greg, kan du dubbelkolla?
Jag var i tid, eller hur? Jag var verkligen i tid.
Inte till mina dejter med Khani, men i dag var jag i tid.
Matt och jag träffades på dejtingappen Hinge.
Jag svajpade höger efter 58 raka nej. Hon hade en bild där hon surfade.
Jag ville hitta nån rolig att resa och göra äventyr med.
Det var min prioritet.
Jag kunde inte läsa av honom. Alla bilder var så olika.
Men det fanns en ledtråd.
"Jag söker en partner som kompletterar min livsstil."
Han sökte en livspartner, så det var inte för mig.
Jag ville bara ha lite kul.
Jag var inte ute efter nåt seriöst, men ville ändå prova.
Helt plötsligt var vi matchade, så jag tog kontakt.
"Hej, snygging" och en smiley. Det var allt.
Jag hade inga förväntningar, men vi blev matchade och började prata.
Vi får väl gå på en dejt nu. Varför inte?
FÖRSTA DEJTEN
Herregud, indisk mat. Det är vågat på en första dejt.
Vi beställde några drinkar.
Han tog bilder på maten, drinkarna. Och när jag började dricka...
"Nej! Det är en vacker drink. Ta en bild." Jag tänkte: "Okej.
Den här killen vill dokumentera allt. Han bara kör på."
Det var så avslappnat. Vi pratade om resor och våra familjer.
Det bara flöt på. Vi klickade.
Tiden gick mycket fortare än jag trodde.
Vi gick därifrån klockan ett.
Vi måste gå.
Verkligen? Bara en puss på kinden? Okej, då. "Vi ses senare."
Jag gick hem och tänkte:
"Det var en fantastisk första dejt. Jag ska messa honom. "
JAG FÖRVÄNTADE MIG MER ÄN EN KINDPUSS
Hon vet vad hon vill ha.
Det är rätt sexigt. Hon säger typ: "Kyss mig, för fan."
MATT: DET LÅTER SOM EN ANDRA DEJT
ANDRA DEJTEN
Vi ska dricka öl och kasta yxor. Coolt.
Det var jag och Matt och en av hans äldsta vänner, Mike.
Jag känner mig aldrig som femte hjulet. Vi hänger bara.
Men det var rätt lustigt och det var kanske planen.
"Ta med den asiatiska vännen så den asiatiska tjejen gillar det."
"Titta, Khani, jag har asiatiska vänner."
Skål!
Jämfört med mina andra Hinge-dejter, så var den här mer minnesvärd.
Allt verkade flyta på bra och jag tänkte: "Första dejten var inte bara flax."
"Det här blir en dejt till då han inte kysser mig."
"Vi ses senare." Vi går hem, men...
Matt kysste mig äntligen.
Äntligen.
Det var en bra kyss.
MATT: EN TREDJE DEJT?
Inför vår tredje dejt blev det allvar direkt.
MATT: DET ÄR BILLIGT ATT FLYGA. VI BORDE RESA.
KHANI: HUR BILLIGT?
200 DOLLAR TILL COSTA RICA
OKEJ, DÅ!
Det var inte på skoj längre.
MATT: DET BLIR COSTA RICA. KAN JAG FÅ DINA PASSUPPGIFTER?
Menar du allvar?
Tredje dejten, Costa Rica?
Okej, kör till.
Jag sa ja och tänkte inte på riskerna.
Jag ville gå på känsla och se vad som händer.
Jag messade mina kompisar.
DU KOMMER ATT DÖ! HAN MÖRDAR DIG
DET ÄR FÖR FARLIGT HUR TÄNKER DU?
Jag fick inga mördar- eller stalkervibbar av honom.
Min bästis, Liz, ger jättebra råd.
Jag sa: "Ska du åka?" Hon sa: "Han har köpt biljetter."
"Det betyder inte att du måste åka!"
Jag såg till att Khani aktiverade platsdelning.
Hon fick inte stänga av den.
Hennes motto i livet är: "Lev snabbt och dö snygg."
Jag sa: "Du kanske kan leva lite längre och dö halvsnygg."
MATT: ÅKER PÅ EN TREDJE DEJT MED KHANI TILL COSTA RICA
Han frågade: "Vad tycker du? Galet, eller hur?"
"Ja, det är galet."
RES INTE NU HAR DU INTE SETT NYHETERNA?
Det är i coronavirusets tidiga skede
och jag avfärdar pandemin som nåt att inte oroa sig för.
Han: "Man lever bara en gång." Jag: "Glöm det."
"Man lever bara en gång. Vad är det värsta som kan hända?"
TISDAGEN DEN 17 MARS 2020
Nu kör vi. Man lever bara en gång.
Okej, vi är här. Flygplatsen är helt öde.
Jag filmar som vanligt, vloggar om mina resor.
Matt vloggar alltid sig själv. Han kan inte låta bli.
Vi får se hur den här dagen utvecklar sig.
Jag halvt förväntade mig att hon inte skulle dyka upp.
Jag försökte att inte tänka på det.
Om jag grubblade för mycket så skulle jag nog backa ur.
Jag sa inget till jobbet.
Jag hade tänkt resa utan att de ens märkte det.
Jag ringde mamma. Jag hade inte sagt nåt tidigare,
för hon hade försökt övertala mig att inte åka.
Hon sa: "Jag är inte förvånad. Jag kan inte stoppa dig.
Är jag orolig? Ja.
Men jag hoppas att du har skoj om du åker."
Mamma var okej med det, och mina bästa vänner,
men jag sa inget till pappa.
Nu är det sanningens ögonblick.
MATT: ÄR DU HÄR? KHANI: JAG ÄR VID GATEN
Hon var där före mig. Redo att åka.
- Det här är alla som ska med. - Alla?
- Det här är alla som ska med. - Vi är alla här!
Matt filmade precis allt.
- Tusan också! - Kolla in det här.
- Vill du ha hjälp? - Nej.
Så beslutsam.
Fullbokat.
Vi uppskattar att ni reser med oss, era tappra själar.
Och ni kan känna er lugna
att ingen i besättningen har corona, så det är goda nyheter.
En annan god nyhet är att det finns toalettpapper ombord.
Det är också skönt att veta.
Vad säger du, Khani?
- Ångrar du ditt beslut än? - Fan ta oss!
Även om jag gillar äventyr och att utmana mig själv, gick jag för långt?
Reser man utomlands med en tjej på tredje dejten? Funkar det?
Jag frågar mig själv: "När tar min tur slut?"
Vi kom fram.
- Med nöd och näppe. - Men det är en del av det roliga.
Vi är äntligen på hotellet. Nu börjar dejten,
men vi är båda trötta och det är sent. Vi har rest hela dagen.
Det slog mig inte förrän då.
"Oj, vi måste sova tillsammans i det här rummet."
"Ska jag försöka nåt i kväll? Det blir första gången.
Vibbarna var inte desamma.
Vi tog inte på varandra och flörtade inte lika mycket.
"Okej, jag sover på den här sidan, så kan du sova på andra sidan."
Om det blir pinsamt, så drar jag.
"Jag kommer aldrig prata med dig igen. Jag tar hand om mig själv."
Jag hoppas de här dagarna går bra.
DAG 1 DAGAR TILL HEMRESA: 4
- Har du nyckeln? - Sí.
Okej. Dags att kolla runt.
- Lyssnar du på ditt samtal än? - Ja, jag halvlyssnar.
- Halvlyssnar? Är det spännande? - Nej.
Vi hade definitivt pinsamma stunder.
- Nu börjas det igen. - Jösses...
Hon trillade av stolen igen. Du får blåmärken.
Jag filmar allt.
- Vi tittar sen. - Är det det du gör?
Ja, du är med på film. Le.
Se sexig ut.
Det hjälpte inte att Matt filmade.
- Är du en influencer? - Nej.
En dag.
Perfecto.
Jag jobbade mycket med influencers. Herregud, de är så dryga.
Om det var nåt jag inte ville så var det att dejta en influencertyp.
Jag visste det inte tidigare. "Han försöker vara en vloggare."
Jag sa att jag hatade influencers.
- Vad gör du? - Vamanos.
Vad blir det?
Vi skulle hänga, men jag ville skapa innehåll också.
Jag ville utnyttja möjligheten, lägga upp det på YouTube och få följare.
Jag heter Matt Robertson och jag är färdig med status quo.
Detta är början på mitt nya liv fyllt med äventyr,
resor och nya upplevelser.
Jag kommer att göra misstag och skapa minnen.
Jag ska göra mitt liv till en film.
Om jag hade sett det här hade jag inte gått på första dejten.
Varför är jag inte förvånad över trailern för hans liv?
Movie Matt! Ja, det är ju ett roligt användarnamn.
"Gör livet till en film." Prenumerera! Jag gillar den här killen.
Salud.
Ju mer vi drack, desto bekvämare blev vi.
Vad heter det? "Socialt smörjmedel?" Ja, det kan man säga.
Vi hittade den där energin igen och började flörta.
Kom igen.
Det blev väldigt avslappnat.
Vi blev mer kärleksfulla.
Uno mas?
Stämningen var på topp. Det kändes bra.
Jag tänkte inte ens på vad han tyckte om mig.
Det var bara en rolig semester.
Jag ville verkligen känna mig fri.
Många av mina tidigare relationer hade lämnat en dålig smak i munnen.
Om jag tjänade mer pengar, var mer ambitiös,
eller hade fler vänner, så blev killen osäker och började tjafsa.
Jag kunde aldrig vara mig själv.
Det tog på krafterna och jag hade ingen brådska att inleda ett nytt förhållande.
Jag såg fram emot att vara ensam och slippa ta hand om nån.
Jag såg alltid dejting och serösa förhållanden
som nåt jag skulle göra senare.
Jag gick ut mycket och jobbade inom spritbranschen och nattliv.
Det var därför bekvämt
att dejta personer som jag träffade i en bar, på en klubb eller nåt event.
Instatjejer.
Ni vet.
Efter ett så långt dåligt förhållande, så ville jag bara ha kul.
Ingen av oss ville ändra vårt sätt att leva.
Det var en perfekt liten semester till en början.
DAG 4 DAGAR TILL HEMRESA: 1
Jag tror att det var dag fyra
då det började bli mer verkligt.
God morgon, allihop.
I dag gör vi ett nytt försök att åka zipline, för i går kom vi försent.
Vi försov oss lite.
Tidsskillnaden på två timmar känns fortfarande.
Och vi har nog haft lite för roligt också.
Mansknuten är grym.
- Hej, Khani. - Hej.
Den sitter bra. Måste det vara så tajt? Försiktigt.
Försiktigt nu.
- Dra åt mer. - Nej!
- Är du rädd, Khani? - Nej.
- Inte? - Är du? Det är du som är höjdrädd.
Jag är inte höjdrädd.
Första gången vi åker zipline.
- Luta dig bakåt. Mer. - Jag gör det!
- Luta dig bakåt. - Huvudet här så du kan åka iväg.
Snabb landning!
Khani fläktar mig. Vilken service.
- Vårt flyg har blivit inställt. - Nej.
"Viktig information om din resa.
Inställd."
Det här är inte på riktigt. De ställde inte bara in det.
Hur tänkte de? Vi måste åka hem.
DAG 4 DAGAR TILL HEMRESA: OKÄNT
Det går bra, eller hur?
Just nu är jag inte så orolig över stämningen och om vi knyter an.
Mer tid för drinkar och stranden. Coolt.
- Ja du, Khani... - Jag är fast här med dig nu.
Fast här med mig.
- Vilken tur du har. - Jaså?
Jag vet inte.
- Vi får väl se. - Ja.
Det får tiden utvisa.
När jag blev fast med Matt så tänkte jag: "Han snor min tid."
Jag ville ju ha tid för mig själv.
Jag är helt nöjd med att vara singel.
För tidigt. Jag behöver ingen kille, men nu har jag inget val.
Senaste nytt. Stanna hemma.
Det beordras i fyra delstater i kväll på grund av coronavirusets spridning.
Den stora nedstängningen 2020 har inletts. Hårt tryck på sjukvården väntas.
Gränsen till Mexiko och Canada stängs för icke nödvändiga resor.
Det är därför flyget är inställt. Folk kan inte resa just nu.
Det börjar bli allvar.
Reseavrådan, nivå fyra. Inga resor nånstans.
Vi blir nog kvar här lite längre än jag trodde.
God morgon, allihop.
Det börjar sjunka in att jag inte ska åka hem.
Det är lite läskigt att vara i ett främmande land
när man inte vet hur illa det blir.
Jag skulle gå till stranden, men polisen dök upp.
För varje dag blev utvecklingen där hemma mer drastisk.
Lågriskgrupper...
New York verkar vara den värsta platsen just nu.
Jag intalade mig själv: "Du gjorde rätt. Bra beslut.
Du är i Costa Rica. Det finns inget coronavirus här."
VM i simning.
Dagens tävling...
Vad heter grenen igen? Fjärilsim.
- Jag kan inte det. - Jag menar bröstsim.
KHANI: HEJ MAMMA, HUR ÄR DET?
HUR GÅR DET PÅ COVIDAVDELNINGEN?
MAMMA: JAG MÅR BRA. OROA DIG INTE FÖR MIG!
Min mamma är sjuksköterska och hon vårdade covidpatienter på sjukhuset.
Klart jag var orolig.
"Klarar du dig? Vad ska du göra?"
Man hör allt om personalen vid frontlinjen och hur utmattad vårdpersonalen är.
Jag kände mig hjälplös eftersom jag inte bara kunde flyga hem om det behövdes.
Jag hade skuldkänslor över att jag inte sagt till pappa att jag rest med en kille.
Hon ljuger för att skydda sig själv.
"De behöver inte veta."
Jag erkänner att jag var en tvångsmässig lögnare när jag växte upp,
för jag hade så mycket att dölja för mina föräldrar.
De var stränga.
Du får inte ha den i huset för mamma. Hon vill inte ha hundar och katter här.
När vi gick på college flyttade hon in hos mig för hennes pappa hade slängt ut henne.
"Nu är vi försiktiga."
När det gäller pappa, är det bättre att inte berätta vissa saker.
Mamma sa: "Du borde berätta att du är i Costa Rica."
KHANI: PAPPA, JAG ÄR I COSTA RICA
PAPPA: VAD? MED VEM?
JOBBARKOMPISAR
När hon sa att hon var med kollegor så tänkte jag: "Okej, där ljög hon."
"Avbockat."
Han sa inte att jag var galen utan bara: "Bra, lämna New York.
Det är inte tryggt där. Det är epicentret för allt.
"Du fattade ett smart beslut." Vilket var förvånande.
"Pappa tyckte att jag fattade ett smart beslut."
Ibland är det bättre att berätta i efterhand.
Mike frågade om ditt jobb visste att du var här?
Mike gillar ordvitsar. Han sa: "Khan hon kan."
- Den var bra. - Ja.
Jag hade inte en lika strikt uppfostran som hon.
Jag hade tur som hade såna stöttande föräldrar när jag växte upp,
och familj, vänner, mor- och farföräldrar, utökad familj,
som jag tror, när jag ser tillbaka,
ledde till det självförtroende och den livssyn som jag har.
- Jag har flaskan rom du gav mig. - Vi tar den en annan gång.
- Jag tar hellre gin och tonic. - Den är oöppnad.
Jag försökte verkligen att inte tänka på att jag inte kunde vara med dem.
Vi kände oss så långt borta från allt.
Vi sitter här borta och ser hur filmen utvecklas, bara vi två.
DAG 9 DAGAR TILL HEMRESA: OKÄNT
Hur är läget? Det är Movie Matt.
Jag fick precis oroande nyheter om att nån testats positiv för corona
på min farfars äldreboende.
Det är helt nedstängt...
Jag hoppas att allt går bra och att farfar klarar sig.
Fortsätt titta och var rädda om er.
Matt var orolig, men han skakade av sig det.
"Det är lugnt, han mår bra."
Han ville inte framstå som för sårbar. Det gällde nog oss båda.
Ingen av oss ville sänka garden just då.
Jag undrade förstås: "När får vi åka hem?" Det fanns fortfarande inga flyg.
Vi fick förlika oss med tanken att vi var fast tillsammans och fick lösa det.
Jag ska vara med en tjej under en längre tid som jag inte känner så väl.
Jag hade oroat mig för några dar.
Nu är det en hel vecka.
Vi börjar få slut på kläder och nya saker att prata om.
Jag ville ändra på den dynamiken så jag fick växla upp.
Matt såg ett piratskepp där ute.
Det hade nog varit en populär turist- attraktion, men det hade sett bättre dar.
Jag ordnar en dejt på piratskeppet.
"Stranden är stängd. Vi kan inte åka dit." Han: "Det finns alltid ett sätt."
Vi närmar oss Svarta Pärlan.
Jag visste att det här var ödet.
Jag har väntat på det här. Vi är...
Kapten Jack Sparrow har sett bättre dar.
Jag har min fisk. Kolla här.
- Vi kan hoppa härifrån! - Ska du gå på plankan?
I alla mina tidigare förhållanden så var det jag som hittade på saker,
så det här kändes nytt och spännande.
Tajmingen är perfekt. Solen går ner och det är jättefint.
Vi hoppar ner i havet.
Vi ska hoppa.
Perla Negra.
Ett, två, tre.
Ja, det låg lite tanke bakom.
Man kan väl säga att det var vändpunkten för oss.
DAG 11 DAGAR TILL HEMRESA: 21
Vi hade nog stannat på hotellet så länge vi kunde,
men de sa: "Vi stänger. Ni måste åka."
Vi hade fått tag på en flygresa hem, men det var om tre veckor.
Planen var att bo på ett Airbnb till dess.
Jag såg inte fram emot det här påtvingade sambolivet,
men vi var tvungna att ta oss igenom det här tillsammans.
- Vi är framme. - Framme.
Casa Divina.
Vårt Airbnb i Montezuma...
En trevlig dam tyckte synd om oss och gav oss ett bra pris.
Vi är fast här. Det här blir vårt hem.
Hur är läget, allihop? Det är dag 11.
Vänta... Nej, det är dag 12.
Jag försöker lista ut hur man överlever här i Costa Rica.
När vi kom till Montezuma fanns det regler för när man fick gå ut.
Man fick bara gå ut för att gå till sjukhuset, apoteket eller mataffären.
Det är en sak att dricka, äta och hänga tillsammans,
men nu ska vi flytta ihop.
Borde vi sterilisera nåt av det här?
Jag vet inte. Det är nog lugnt.
KHANI: HAN FILMAR NÄR VI PLOCKAR UPP VARORNA
LIZ: PÅ RIKTIGT?
Hon sa: "Jag vet inte vad jag ska tro. Han filmar precis allt.
Man kan inte ens gå på toa."
Khanis kök.
I den här situationen, när man är tillsammans dygnet runt,
så kan man inte vara nån annan än sig själv.
Todo bien.
Redo att överleva apokalypsen.
Det var nog väntat med användarnamnet "Movie Matt".
Hans liv är ju en film.
Vår vän är på besök.
Hej, kompis.
Nej, det är lugnt. Titta! Mat!
Så där ja.
Spike var leguanen som höll till i Montezuma.
Vi är vänner.
Kom igen. Jag trodde att vi var kompisar.
Känner du dig tryggare där?
Där bor han. Det är hans hus.
Platt fall.
Din tur.
Det här känns inte bra.
När man träffar en kille för första gången så vill man klä sig snyggt.
"Åh nej, han har sett mig genomsvettig. Han har sett mig osminkad."
Det är ingen idé att försöka se bra ut, för det håller inte.
Vad han ser är vad han får. Vi har bara roligt.
Jag tänkte: "Det är fortfarande bara en flört.
Han är en rolig kille. Det är en minnesvärd upplevelse.
Vi har bara hamnat i den här situationen.
Jag hoppas att det inte är seriöst."
Under tiden...
Hon gör sin yoga.
Hallå?
Jag prioriterar jobbet framför allt annat.
Matt bestämmer själv sina tider. Jag jobbar nio till sex.
Vi måste jobba de tiderna och jag har inte råd att förlora jobbet.
Vad gör du?
Jag vill inte bli fast i det här landet och vara beroende av honom.
Jag tänkte inte: "Det här kan bli ett förhållande i framtiden."
Jag tänkte mer: "Jag måste hålla uppe stämningen."
Men jag visste inte vart det ledde.
Han är trött.
Gör nåt skoj.
Vi satt i karantän och kunde inte göra så mycket,
så jag försökte fylla dagarna med aktiviteter.
"Nu ska vi lära oss trolla. Nu ska vi ta en tangolektion."
En massa minidejter under dagen.
Vi hade matlagningskvällar.
Varje kväll provade vi ett nytt kök.
Bläckfisk, tonfisk, toros.
Det var en chans att lära känna Khani och upptäcka hur fantastisk hon är.
Äkta och omtänksam.
Hela paketet faktiskt.
Vi har en jättevacker strand helt för oss själva.
- En bartender på stranden. - Limete.
Vi gjorde det till en nudistkoloni.
Första gången vi knullar i ett badvaktstorn.
Herregud!
Jag ville släta över det.
Kemin mellan oss blev bara starkare.
Vi hade passionen
och en massa bra sex.
Ja, det fanns en gnista. När man är fast tillsammans,
så finns det inte så mycket annat att göra än att dricka och knulla. Så...
Där är la policia.
De sa hej och hej då. Khani blottade sig för dem.
Allt var bra.
Vi fick jobbet gjort och vi solade.
Men eftersom jag inte räknade med att vara där så länge,
så tog mina p-piller slut.
Jag måste hitta ett apotek och höra vad de kan rekommendera.
Jag har med mig asken och frågar: "Har ni nåt liknande?"
De sa: "Vi har det här. Det är nästan likadant."
Jag googlade märket för att ta reda på lite mer.
Jag såg ett pressmeddelande. "Var försiktig med det här märket.
Det har sålts på svarta marknaden.
Det finns falska piller och det har förekommit rapporter om graviditeter."
Jag tänkte: "Det här är inte bra."
Jag hoppas ändå att mina är äkta eftersom jag köpte dem på ett apotek.
Varför bjöd du in din vän?
Spike.
Okej, Spike drar nu.
Han vet inte vad han ska göra!
Åh, Spike.
- Spike är så dum. Spike är blind. - Han är inte dum!
Vad kan möjligen gå fel?
Jag ville klippa av mansknuten men jag vågade inte.
- Det hände nåt här borta. - Om du inte märker nåt, är det okej.
Det kändes inte
som en bra klippning där.
Du rörde dig.
Jag tror inte det. Det är en liten kal fläck här.
Hörru!
Jag försöker skydda sängen!
Det var i Montezuma som alla krypen kom fram.
Så många insekter, kryp och varelser.
Kolla här.
- Var kommer de ifrån? - Jag vet inte, men de är många.
Kolla vilken stor spindel.
- Så där ja. - Herregud! Den lever! Fan heller.
Vad fan är det där?
Död! Bitch!
- Hur mår du, Khani? - Jag har klåda.
- Hon håller låda. - "Klåda!"
Hon har klåda.
Det var inte bara åsynen eller att det var läskigt.
Hela min kropp var sönderbiten.
- Är det där nya bett? - Ja.
Titta på dig. Hur du ser ut.
Jag är svullen och det kliar.
Hon hade verkligen ont.
Varje dag tänkte jag: "Vad händer i dag?"
Eller: "Vad måste jag göra för att ta mig igenom det här?"
DAG 20 DAGAR TILL HEMRESA: 12
Lördag morgon. Jag har aldrig gjort pannkakor.
Men jag har inte hjälpt till lika mycket med matlagningen och städningen,
så jag ska börja helgen med att göra pannkakor.
Okej, jag häller i lite här... Jag är osäker på hur mycket.
Lägg chokladbitar på min.
Kör inte med mig.
Jag begär, och inte beordrar som du.
Det blir många olika sorters pannkakor i dag.
Oj, då. Det verkar lite...
Hade du i olja?
Nej, det sa du inte. Det ska ju vara "non-stick".
Att bo med en kille, nåt jag hade gjort tidigare,
kändes som att falla in i gamla mönster och därför var jag lite...
Jag vill inte återgå till vanan
att alltid sätta en kille framför mig själv.
Jag tappar mig själv då.
Jag struntar i mina behov och låter killen helt köra över mig.
Det var ingenting jag önskade.
Du är här i tre veckor med bara en person,
det är mycket tid tillsammans.
Och med nån som du egentligen inte känner så väl.
Det är lite påfrestande. Du blir trött.
Jag är inte redo för...
...äktenskap, det är då säkert.
Det är inte ens ett normalt förhållande.
För i ett normalt förhållande kan du göra din egen grej och...
I det här fallet, inlåst,
i karantän utomlands,
och tillbringar all tid med en person.
Mina föräldrar flydde inte från Vietnam för att jag skulle leva så här!
Hur hanterar du strömavbrotten?
Inte bra. Jag försökte jaga bort en kackerlacka från sängen.
Det skaver här och där och det finns stunder
då en av oss har det jobbigt eller känner sig överväldigad,
men du är inte i ett förhållande med den andra, så ska du anförtro sig?
Det var märkligt.
Fantastiska nyheter. Vi ska lämna huset. Dags att utforska.
- Äntligen! - Äntligen är Khani klar.
Äntlig... Hörru!
Det har tagit dig hela dan att bli klar.
- Jag kastar ut din lilla grej. - Kasta den inte.
Okej, vi är på väg till Cabuya Island.
Det är en känd ö,
för det är en hemsökt ö i Costa Rica.
- Hur lång tid tar det dit? - Fyrtio minuter.
Fyrtio minuter? Vi blir borta efter utegångsförbudet.
Fin plats för ett dopp.
Herregud!
Vad i helvete?
Det här är inte bra.
Vad fan?
Det går inte!
Jag får inte upp dörren.
Ingen fara. Vi får skjuta på lite.
- Varför öppnas den inte? - Ska jag klättra ut genom fönstret?
Matt! Herregud.
Det kan handla om sekunder innan vi sjunker eller välter.
Jag oroar mig också för att den ska tippa över när hon kliver ur så att jag åker i.
Herrejävlar.
- Hur illa är det? - Däcket nuddar inte ens...
Det är riktigt illa.
Oj!
Nästa tanke, när vi hade tagit oss ut och var i säkerhet: "Det här blir dyrt."
Okej...
Jag är inte stark nog för det här.
Hur ska vi ta oss härifrån? Det börjar bli mörkt.
Vi måste försöka få ur den ur lagunen.
Vi ser en bil komma körandes. Vi stoppar den.
Helt plötsligt kommer alla i byn dit. Det är ett dussin människor.
Helt otroligt.
Vi har rep.
Nån hade en lastbil och de band fast bilen.
Det var en laginsats att få upp den.
Det är costaricanernas anda. De vill alltid hjälpa till.
Goda tider. Allt är bra.
Härlig dag att lapa sol här hos den lokala bilmekanikern.
Asiater är inte dåliga förare. Han är det.
TISDAG 14 APRIL - DAG 29 DAGAR TILL HEMRESA: 3
Tack för att du ringer Elites kundtjänst.
Hur kan jag hjälpa dig i dag?
Min resa syns inte längre bland mina bokningar.
Ja, det finns inga tillgängliga rutter förrän den 2 juni.
Då öppnar vi den rutten igen.
Okej.
Det är alltså tisdagen den 2 juni.
Bekräftelsen mejlas, så ni får den snart.
Okej. Tack så mycket.
- Be för oss. - Ja.
- Inga problem. Tack. Ha en bra dag. - Tack. Hej då.
Hon fattade inte skämtet.
DAG 29
Tidernas längsta tredje dejt...
DAGAR TILL HEMRESA: 48
...blev precis mycket längre.
Jag tänkte: "Nu får det räcka. Jag vill bara åka hem."
Men världen är nedstängd så det går inte.
Jag vet inte hur det blir när vi kommer härifrån, om vi nånsin gör det.
NEDSTÄNGNINGEN FÖRLÄNGS TILL 15 MAJ
Det var lite outhärdligt, så...
DAG 30 DAGAR TILL HEMRESA: 47
Khani är tuff i dag.
Och vi firar dag 30 med 30 shots.
Trettio för trettio.
Trettio dagar utomlands, 30 shots. Det är det som händer nu.
Tjugoåtta kvar.
Det gällde inte bara min vlogg längre och det återspeglades i innehållet,
för jag spelade inte längre.
Jag sa inte: "Nu åker vi på äventyr."
Vi är fast här och dricker igen. Klockan är 11 på morgonen.
Hur länge ska det här fortsätta?
Du börjar rannsaka dig själv och ställa frågor.
"Vad vill du ha ut av livet?"
Och dina murar började rasa.
Hallå? Det är Khani som rapporterar från Costa Rica.
Jag vet inte om jag överlever det här.
Men vi ska ta reda på det.
Vi kan åka hit,
hit och sen ner hit nånstans.
Matt gillade att ta hand om det mesta.
Han var alltid den första som började planera
om vi behövde fixa nåt eller åka nånstans.
Jag lade märke till den egenskapen hos honom och uppskattade den.
När jag hörde om hennes tidigare, inte så bra, förhållanden,
så kunde jag inte förstå hur nån kunde behandla henne så.
Därför tänkte jag: "Sabba inte det här nu.
Du måste kompensera för alla de där skitstövlarna."
Okej, då var vi klara med Casa Divina.
Det var en underbar vistelse.
Om det ska fortsätta så här,
så måste vi hitta andra ställen.
Det blev ett mönster.
Jag klipper och klistrar in meddelandet som jag skickar till alla Airbnb,
ändrar antalet dagar vi har varit fast,
och hoppas att de känner medlidande och ger oss ett bra pris.
- Du berättade om dina andra Hinge-dejter. - Du var min första!
Jaja, men jag kysste dig inte.
Du gillade inte det.
Jag ville få dig att tänka till.
"Vad gjorde jag för fel?"
Det var inget fel på mig, det var dig.
Vi är äntligen framme. Det är ett intressant ställe.
En liten djurkyrkogård här.
Cacao och Acerola, vila i frid.
Där är en till. "Papaya."
Åh, nej! Det är namn på växter.
- Här är toaletten. - Okej.
Ska du se på när jag skiter och kissar?
- Vi är på väg till djungeln. - Djungeln? Vi ska campa.
OSAHALVÖN
Vi är ute i djungeln i mörkret och Matt vill göra eld och laga mat.
Khani var inte överförtjust.
Det var...
Just det.
Kolla in den asiatiska hukningen.
Vi litade allt mer på varandra och försökte bara överleva tillsammans.
Att vi båda var lättsamma, chillade och äventyrliga funkade helt enkelt.
Vi visste inte vad vi gjorde men vi anpassade oss.
Med tiden började jag ändra uppfattning från att det bara var semester till:
"Jag börjar falla för tjejen."
Och jag försöker motarbeta den känslan och mitt gamla jag sa:
"Nej, du måste förbli ungkarl. Gör inte det här."
Din tur, kompis.
Vill du vara ensam eller leka med dina vänner?
Jag hade en djävul och en ängel på axeln.
Det är två olika par.
Åh, wow.
OSAHALVÖN
PAPPA: HUR HAR NI DET?
KHANI: BRA! NÄSTA HUS ÄR VID EN VULKAN!
HOPPAS NI ÄR FÖRSIKTIGA!
DET ÄR VI!
Mina föräldrar hörde av sig. De sa:
"Se till att ni alltid är tillsammans och håller ihop."
Ja, han misstänkte ingenting.
KHANI : HUR GÅR DET PÅ SJUKHUSET? ÄR DU RÄDD?
MAMMA: DET GÅR BRA! OROA DIG INTE.
Mamma ville aldrig oroa oss och sa: "Jag är glad att jag kan hjälpa till."
Hennes positiva, optimistiska inställning lugnade mig lite.
Vi är i vårt nya hem.
Med en vovve!
Khani har redan hittat en ny hund.
DAG 45 DAGAR TILL HEMRESA: 26
Jag har precis vaknat. Äntligen sov jag ordentligt.
Jag öppnade upp och förväntade mig att se den fantastiska vulkanen.
Men nej, bara moln. Det är helt täckt, ingen vulkan.
Lite besviken. Förhoppningsvis klarnar det upp.
Men det finns hästar.
La Fortuna, det var den veckan jag skulle få min mens enligt mina p-piller.
Jag fick den inte, och den hade alltid varit regelbunden de senaste 14-15 åren.
"Jag får den alltid på tisdagar. Det är tisdag och jag har inte fått den."
Det går några dagar och jag hoppas att jag inte fick såna där bluffpiller.
"Det har bara gått några dar. Jag får vänta lite."
Vänta, visa mig.
Det var en jättestressig situation.
Jag försökte rationalisera varför jag inte fick den som vanligt.
Jag ville inte jaga upp mig för mycket förrän jag visste säkert,
men vi båda ville inte ha barn.
Matt gjorde alltid sitt bästa för att jag skulle ha det bra.
Han kom alltid med nåt att dricka.
Han la märke till det allra minsta.
Han försökte bara stötta mig och se till mina behov,
och det var en ny upplevelse för mig.
Hon var väldigt stöttande och försökte alltid göra detsamma för mig.
Inte så illa.
Inte alls.
Jag ska äta lite pasta.
Jag försökte att inte grubbla, men jag tänkte:
"Vi måste ta oss hem. Vi kan inte få barn i ett annat land."
Fortsättning följer, världen.
- Har du blivit kär i mig än? - Jag skulle fråga samma sak.
Jag blir inte kär längre.
Jag får inte känslor. Jag har inga känslor.
Du är en känslolös robot. Det är i det förflutna.
RINGER MIKE...
- Michael? - Hur är läget, Mateo?
- Hej, Callie. - Hej, farbror Matt.
Hur mår du?
Bra. Jag är avundsjuk på att du är fast i Costa Rica.
Ja, jag vet, jag är fast här.
De började ha zoomsamtal med mig för att göra margaritas.
Och det var skoj med de här små vuxenstunderna.
För jag gick igenom en skilsmässa just då och de gick igenom allt det där.
Om man står några nära och de går igenom nåt,
så ringer de hela tiden och jag hade tid att prata.
Matt ville nu prata med Liz. "Låt mig träffa en av dina vänner."
Han vill träffa dig. Detta är Elizabeth.
- Hej, Elizabeth. - Min väninna.
- Hej. - Hur är det?
Det är bra. Hur är det själv?
När jag hörde att han ville prata med mig, så tänkte jag:
"Kommer du att vara superfjäskig och säga allt det jag vill höra?"
Jag blev rätt förvånad.
Jag sa: "Hon är nog lika galen som jag."
Det är hon definitivt. Du har träffat din jämlike.
Han verkade intresserad av att lära känna henne som person.
Och han gillade hennes dåliga sidor.
Det är så du vet att nån verkligen bryr sig om din vän.
Jag vet ingenting om när vi kommer tillbaka till New York,
hur det kommer att utveckla sig.
Åh! Jag tycker att du är... Vänta!
Hon kommer att tro att jag tryckte bort henne. Ring igen.
Vad ska vi göra?
MATT: HUR MÅR FARFAR?
MAMMA: HAN ÄR ARG ÖVER NEDSTÄNGNINGEN.
JAG FÖRSTÅR HONOM!
MAMMA: KOMMER DU HEM?
VI ÄR BOKADE 2 JUNI, MEN LETAR VIDARE
DET ÖPPNAR SNART. GE INTE UPP! OROA DIG INTE FÖR FARFAR.
Jag har alltid stått farfar nära.
Det känns tungt att han går igenom det här ensam.
Man känner sig rätt hjälplös när man inte kan göra nåt.
Allt man kan göra är att ringa eller facetajma.
Och vad säger man?
Det är ju inte detsamma som att vara där. Det vore skönt att vara hemma nu.
Okej, karantänen är inte över.
Men du får en frist på 24 timmar då allt är normalt igen.
Vad skulle du göra?
Jag skulle gå till en bar, fixa naglarna...
Jag började tänka: "Jag skulle kunna vara i ett förhållande med nån som Matt."
Men det var en inre kamp där jag kände att jag svek mig själv.
Men det fanns inga varningsflaggor som det hade funnits med mina ex.
Han fick mig att känna mig bekväm och han accepterade mig för den jag var.
Han klandrade mig aldrig för nåt.
Jag kände att jag verkligen kunde vara mig själv
och slapp dölja nåt för honom.
För min del,
om jag inte precis hade blivit så fint klippt på Khanis salong,
så skulle jag klippa mig.
Jag började inse att ett förhållande inte behövde vara lika dåligt som tidigare.
- Massage. - Jag tar det också.
Det kan vara så här.
- Vad gör du? - Det är dags för ett äventyr!
Till en sjö vid en vulkan med en het källa och ett vattenfall.
Då så.
"På vintern, undvik blaha, blaha, oförutsägbart nånting." Det är sommar.
Vilda djur. Ja, det finns många.
- Behöver du gå på toa? - Fan heller.
Ta en drink i baren?
Man hör redan floden.
Där är en hund.
Vi har hittat en guide.
Och tre hundar.
Även om det uppstod känslor under resans gång,
så behöll hon stenansiktet och visade inga känslor.
Jag tänkte: "Inte en chans.
Jag känner nåt. Hon måste känna nåt."
Vi är framme!
Hej, kompis.
Vi pratar aldrig om framtiden. Jag tänker:
"Han tar inte upp det, så vi skiljs nog åt."
Jag ville inte sänka garden.
Jag tänker inte åka uppför berget med dig bara för att sen falla ner.
Pura vida.
Vi tänkte nog båda det, men ingen tar upp det,
så vi pratar inte om det förrän vi måste.
Vilken utsikt.
Stopp!
Det här pågick ett tag.
Tiden och allt det som hände rev liksom ner murarna
och min förmåga att kämpa emot.
Det började bli "vi" och inte bara "jag".
Vi överlevde.
- Ett vattenfall på 12 meter. Episkt. - Du har väl GoPron?
Tusan!
Fan! Un momento, jag glömde den jävla GoPron.
DAG 52 DAGAR TILL HEMRESA: 17
God morgon, mina damer och herrar. Khani har sin kokosnöt.
Vi har fyrhjulsdrift
och två timmar på oss att nå civilisationen.
Det blir en guppig resa.
Det blir guppigt, precis som hela resan.
När vi kom till San José fick jag äntligen min mens.
"Krisen avvärjd."
Vi kan återgå till ordinarie sändning.
Det costaricanska p-pillret levererade.
Efter allt som hade hänt, äntligen en glad nyhet.
Det var en stor lättnad.
Vad gör du?
Läget, allihop? Det här är Matt.
Jag har suttit i karantän i Costa Rica i sex veckor.
Vänta lite.
Läget, allihop? Det här är Matt.
Jag har suttit i karantän i Costa Rica i sex veckor.
Men det är inte det mest galna.
Det här är Khani, allihop.
Den vackraste tjejen i hela Costa Rica.
- Vilken charmör. - Titta bara...
Jag vet inte vad han har sagt, men jag är hans fånge.
Han tvingar mig att träna och laga mat.
Hjälp! Hjälp mig innan han blir kär i mig!
Du!
Först och främst, du har vinklat det.
Det är inte jag som blir kär i dig, snarare tvärtom.
- Jag får inte känslor. - Jaha, du!
Jag tror att vi båda har haft det trevligt här.
Diskutabelt.
När jag publicerade vloggen med Khani, så var det mitt sätt att säga:
"Vi tar nästa steg nu. Jag låter alla veta det."
LADDAR UPP VIDEO
Det är tjejdag, och eftersom Khani inte har några väninnor här,
så ställer jag upp.
Jag är kvinna igen, med mina vackra ögonfransar.
Jag blev av med skägget.
- Han ser ut som en bebis igen. - El guapo.
Det kändes som om vi var ett par utan att tillkännage det.
Vilken färg vill du ha? Jag gillar allihop.
- Khani är matelak. - Nej!
Det är riktigt akut.
- Vad ska vi göra i dag, Khani? - Vi ska tatuera oss.
Khani ska tatuera "pura vida" på revbenen, men hon glömde deodorant i dag.
Det var inte hans namn.
Det var för att minnas vår tid tillsammans och betyder "rent liv".
Att man njuter av livet och maxar det, vilket vi gjorde i Costa Rica.
Jag bestämde mig för att lägga till en leguan.
Spike ska sitta här.
Nu är han förevigad och retar mig för alltid.
Pura vida.
- Du gör mig blind! - Är du arg än?
Nej. Hur kan jag bli arg på ditt gulltryne?
Nu äter vi.
Våld är inte lösningen.
Din fegis!
DAG 58 DAGAR TILL HEMRESA: 11
När jag la upp vloggen om Khani
visste jag inte hur många som skulle se den.
En tjej som följer mig frågade: "Får jag dela den?"
DELA
People Magazine var en av de första intervjuerna.
Det var startskottet för att alla skulle få reda på det.
TREDJE DEJTEN PÅ COSTA RICA CORONAVIRUSET SLOG TILL OCH DE ÄR FAST
Efter det blev det intervju efter intervju.
Matt Robertson och Khani Le är fast i Costa Rica.
Från att ha varit väldigt privat om alla mina relationer,
till att hela värden visste att jag hade en flickvän.
I en av de tidiga intervjuerna
fick vi frågan: "Är ni pojkvän och flickvän?"
Och Matt svarade: "Ja, det är vi."
Själv tänkte jag: "Jaha, är vi det?"
Matt låtsas som ingenting.
Jag är trött på dig!
Varför?
Ärligt talat så gillade jag inte att mitt privatliv visades upp för hela världen.
Mina kusiner såg det, mina mostrar messade mamma.
Khanis lögner började komma ikapp henne.
Jag visste att jobbet snart skulle få nys så jag ringde chefen.
"Det skrivs om var jag har varit de senaste månaderna.
Jag har varit i Costa Rica med en kille."
De tyckte att det var jätteroligt. "Gudskelov."
Sedan började jag oroa mig för
att pappa skulle se det.
Men jag vågade ändå inte berätta det.
Jag är spänd!
- Varför? Vi fixade ju det här. - Åh, raring.
- Okej. Jeremy frågade... - Vad?
Du pratar inte tillräckligt.
Börja om!
Jag hatade intervjuerna. Jag gillade inte den sidan av Matt.
Jag undrade varför han gjorde allt det här.
Jag började fundera: "Tänk om vi går skilda vägar när vi kommer hem?"
Det fanns nog en viss press att hålla ihop.
Så många ville att det skulle bli en stor romantisk kärlekshistoria.
Khani sa: "Tänk om det inte blir det? Jag vill inte göra nån besviken."
Jag sa: "Tänk inte så. Gör det som är rätt för dig."
Var bara tillsammans med nån om du själv vill det.
Khani duckar för pressen genom att använda förklädnad.
Hon har på sig kepan som jag köpte till henne.
- Ingen får se mitt verkliga jag. - Inga autografer, inga bilder.
Matt sa: "Jag kan hantera allt det här för jag är skapt för det,
men det var inget som Khani sa jag till."
- Allt är till Khani. - Inte allt.
Jag åt det här lilla och halva smörgåsen, resten är till henne.
Och det kommer mer.
Hon är ett odjur.
Alla messar mig om artikeln. Min syster i vår gruppchatt...
CHIVES (SYSTER); JAG HAR LÄST ARTIKELN.
KIMPLE (SYSTER): LOL
CHIVES (SYSTER): OJ, FEL GRUPP
MAJ (MAMMA)
Och nu mamma med en smiley! Vad är det med min familj?
- Får jag se. - Du gör det inte bättre.
Problemet är att en av de där fem personerna är hennes pappa,
som inte vet att jag är här.
Khanis pappa, jag är en trevlig kille.
Jag skyddar Khani mot spindlar,
men inte krypen.
Hon är sönderbiten, men jag gör mitt bästa.
- Och... - Han är en bra kille, pappa.
...var inte för arg på Khani.
- Hon ville skydda dig... - Mamma hatar skägg.
- ...från sanningen. Gör hon? - Ja.
Fan också... Hej, Khanis mamma. Jag är en trevlig kille.
Mitt skägg är mycket bättre än tidigare, så...
- Min nya tatuering! Det är Spike. - De hatar tatueringar.
Okej, titta inte på den!
Åh, det blir bara värre.
DAG 69 DAGAR TILL HEMRESA: 9
Buenos días!
Varför så glad?
- Flyget är inställt. - Jag såg det.
Visste du redan? Jag anade det.
Vi har varit så nära att få åka hem, men sen blir det inget.
Vad ska vi göra?
Det är inte kul längre. Jag vill åka hem.
- Du planerade det här. - Nej, det enda...
Du ringde och avbokade, eller hur?
Du har för roligt.
Det enda andra ambassadflyget går i morgon.
Det finns tre platser kvar.
De började meddela via ambassaden att de satt in statsstödda flyg.
Vi måste komma med, så vi fick bita ihop och lägga ut flera tusen dollar.
Det här kändes verkligt.
Flygningen är bekräftad och syns fortfarande.
Nu åker vi hem till USA.
Vi har en sista bostad, förhoppningsvis. Önska oss lycka till.
MAMMA: DU MÅSTE BERÄTTA FÖR PAPPA
KHANI: OKEJ
Mamma sa: "Han kommer att få reda på det. Bättre att det kommer från dig.
Säg att du har dejtat honom ett tag, inte att ni nyss har träffats..."
- Ska du ljuga för honom igen? - Va?
Ska du ljuga igen?
Ja, men det är en nödlögn för att få honom att mjukna lite.
Han lär läsa alla artiklar. Ska du säga att de ljuger?
Ja.
Har du aldrig ljugit för dina föräldrar?
Ja, men inte om allt. Du verkar ljuga om hela ditt liv.
Ja.
- Ska du ljuga för mig? - Jag har sagt det.
- Vad? - Jag skulle aldrig ljuga för dig.
Varför skrattar du när du säger det?
Jag vet inte.
Pappa begränsar mitt liv, så jag ljuger för att kunna leva fritt.
Så om jag inte begränsar dig...
Om du hindrar mig från att göra det jag vill, då börjar jag ljuga för dig.
Okej.
Ska du spy? Varför?
Jag hatar att prata med pappa.
Hon var definitivt lite nervös inför det där telefonsamtalet,
och hon hade skjutit upp det länge.
Du är jättesöt.
Jag vet. Om jag ändå var så här snygg på BuzzFeed.
Usch.
Gå ut härifrån!
Hallå.
Hej, pappa.
- Hej. Hur är det? - Vad händer där hemma?
Inte så mycket. Säg inte att flyget har blivit inställt.
- Inte direkt, men... - Aj, då. Vad är det som händer?
- Du vet att jag är här med vänner? - Ja.
En av de här vännerna är nån jag har dejtat.
Vänta. En kille?
Ja.
Sa du inte att ni bara var tjejer?
Nej, jag sa att vi var vänner.
Okej, det är inte coolt.
Nån fick nys om vår historia och gillade den verkligen,
och nu är den med överallt.
Vi får en massa uppmärksamhet just nu.
Var extremt försiktig med vad du säger.
Han började genast predika för mig.
"Allt du säger kommer att finnas på internet för alltid. Var försiktig."
Jag tänker: "Okej, lyssna på predikan.
Sopa killen under mattan, så kanske han glömmer det."
Du sa aldrig att du var där med en kille.
Du är ju med en kille i två månader.
- Det är inte... - Ja.
Det är inte coolt, Khani.
Vi vet inte ens vem killen är och vad han är för typ av person.
Klart att du har ditt eget omdöme, men du vet...
Det är en lång tid.
Vi trodde inte att det skulle bli så länge.
Och jag är inte ensam med honom.
Okej. Har du berättat det för mamma än?
Jag ringer henne efter det här.
Mamma vill säkert se en bild på honom.
- Ja, jag ska messa henne. - Okej.
Okej.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
- Hej då. - Okej, hej då.
Jag trodde att pappa skulle vara mer...
Kanske hårdare och kritisera mina beslut.
Men han behandlade mig som vuxen och det får mig att ifrågasätta mina lögner.
Det var nåt helt nytt för mig, att öppna mig för min pappa.
Okej. Berätta hur det gick.
- Hur gick det? - Han predikade.
Ja. Om vadå?
"Var försiktig med vad du säger till media.
Man vet aldrig hur mycket det kan skada dig senare."
Vad sa han om mig?
"Är du där med en kille? Det är inte coolt."
Jag kände mig inte mer lättad,
för jag visste att han tänkte på det nu.
"Tänk om han letar rätt på det?" Jag blev bara mer stressad.
DAG 78 DAGAR TILL HEMRESA: 1
Det är sista dagen.
Just det, sista dagen i Costa Rica.
- Hur känns det? - Jag är redo att åka hem.
Ja? Du menar "redo att åka till Texas"!
De sista dagarna i Costa Rica var Khani lite kylig.
Det var skumt. Berodde det på resan?
Eller hade jag gjort nåt? Jag visste inte hur jag skulle tolka det.
- Vad gör du, Khani Kharnitas? - Jag checkar in.
- Till vadå? - Flyget hem.
Dag 78, vi checkar in. Vi brukar inte komma så här långt.
Pappa skickade en artikel. "Internet glömmer aldrig", stora bokstäver.
Glöm inte du heller.
Jag glömmer aldrig dig.
Så frågan är...
Jag undrar... Hur får jag det här att låta ledigt?
Vad undrar du?
Jag vet inte. Känner du att den här resan har förändrat dig?
- Eller är du samma person? - Jag är nog samma person.
- Nej, men... - Jag, mig själv, personligen?
Har du inte förändrats det minsta? Har du inte gjort nåt nytt?
Jag har ju sagt att jag inte gillar att vara sårbar.
Det är en sak.
Jag tycker att du har tillåtit dig att vara mer sårbar.
- Du tvingade mig... - Nej.
- ...in i en obekväm sits. - Du valde att vara sårbar.
Jag känner att vi båda i början hade garden uppe...
...väldigt högt.
Jag svettas.
När kände du att du började sänka garden lite?
Och visa vem du egentligen är.
- Har du garden uppe än? - Jag ställde en fråga.
När började du sänka garden?
Jag känner att jag nyligen höjde den igen.
Vad menar du med det? När höjde du den?
Jag vill bara vara försiktig.
- Du är så negativ. Njut bara av stunden. - Jag vill inte hoppas för mycket.
Hoppas inte för mycket, men njut av stunden.
Jag försöker.
- Du tänker ju inte på framtiden. - Jag gör inte det, men alla frågar:
"Vad händer härnäst? Vad ska ni göra nu?
Vad händer när ni kommer hem?" Jag vet inte!
Ingen vet.
Efter att jag hade förkunnat att vi var pojkvän och flickvän,
så blev hon väldigt förvirrad.
Garden åkte upp direkt för jag hade sagt nåt dumt.
När vi äntligen kunde åka hem, så var det bitterljuvt.
Det hade varit mer än en semester, nåt jag aldrig skulle glömma.
Jag var inte redo att åka hem och låtsas att allt inte hade hänt.
Hej då, Costa Rica!
Jag kommer att sakna den här utsikten. Vi åker nu. Otroligt!
Och jag är i tid.
Om planet lyfter åker vi tillbaka till Estados Unidos efter tre månader.
Planet lyfter, okej?
Jag tänkte: "Har vi gått för långt med intervjuerna?
Är jag fast med den här killen? Vad gör vi när vi kommer hem? "
Vi pratade aldrig om framtiden.
Tänk om vi bara skildes åt?
Khani är frustrerad på mig för folk känner igen oss på flygplatsen.
- Jag vill inte bli igenkänd. - De önskar oss lycka till.
Du är en liten costaricansk kändis.
- Kan jag få din autograf? - Håll mun.
- Vill du ha hjälp? - Nej!
Jag behöver inte dig!
Du vill bara ha mig.
På planet.
Trevligt att ni reser med oss. Direkt till Houston, tre timmar och 27 minuter.
Välkomna ombord.
Vi kom hem!
Om vi kommer igenom tullen. Jag vet inte med dig.
- Hörru! - Du är trubbel.
Du är det.
De har potatissallad!
- Det luktar så gott här inne. - Ja.
Ställ ner den.
- Vad frågade du mig? - Jag sa: "När är vår årsdag?"
Första dejten eller pojkvän och flickvän?
Pojkvän och flickvän.
- Okej. - Ge mig den.
När är vår årsdag?
- Du frågade mig inte ens. - Vadå?
- Om du vill vara min flickvän? - Ja.
Som du vill. Vill du bli min flickvän?
Nej!
Du gjorde det med flit.
- Vill du det? - Sluta!
- Vill du bli min flickvän? - Okej, då!
Jag godtar inte det svaret.
Ja. Matthew Thomas Robertson.
Du är min pojkvän.
Hon sa ja, så nu är vi ett par.
Jag insåg inte bara att jag älskade honom.
Det var kulmen på allt vi hade varit med om,
allt han hade gjort och hur han får mig att känna.
Det var bara en insikt om att det hade funnits där hela tiden.
Matt och Khani flyttade ihop en månad efter hemkomsten.
Flyttdag. De första kartongerna.
Det största som hände mig, var att det som hade varit så viktigt för mig,
att lägga upp innehåll och få en boost av alla likes,
hade nu ersatts av bandet till Khani.
Jag behöver inte knyta an till alla online
för kontakten jag har här just nu är den enda som är viktig.
De körde över hela landet för att träffa varandras föräldrar.
Där är bron. När vi har kört över den är vi i Maine.
VÄLKOMNA HEM
Hummermiddag i Maine.
Khani har träffat familjen.
Och hon har en ny pojkvän. Gabe, säg hej!
Hej!
Hej, Bob.
- Hej, Bob. - Hur mår du?
Härligt att se dig.
Vad är det där igen?
Det är helt enkelt ankägg.
Okej, nu skalar du det.
Och sen...
- Hur smakar det? - Bättre än det ser ut.
Jag vet inte.
Okej, först till toppen, mr Le.
Åtta månader senare firade de sin ettårsdag.
Han får mig att känna mig bekväm.
Han försöker inte styra nåt och låter mig vara mig själv.
Jag känner aldrig att jag måste ljuga för honom.
Jag hade slutat tro på kärleken och ville inte bli kär igen,
och ändå känner jag så här. "Det finns bra människor."
De har en hund som heter Banks.
Här är vår lilla ängel, Banks.
Khanis favorit.
Jag var favoriten tills Banks dök upp.
Hon är nummer ett. Nästa tatuering blir Banks.
Mansknuten är kvar...
Dagen hon har väntat på. Nu är det kört.
Den är borta!
Ajöss!
Matt och Khani är fortfarande på den längsta tredje dejten.
Jag ska inte bli kär i dig.
Jaha, du!
Undertexter: Susanna Wikman