Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POLICIE
Frank Molina.
Hyeny si nedají pokoj ani v dešti.
Můžu se tu porozhlédnout?
Je to prosté, Almagro.
Buď mě pustíte dál a já o tom napíšu, nebo půjdu domů
a napíšu o vás a vašem příšerném policejním útvaru.
Máte dvě minuty.
Mladý pár.
Třicátníci.
Zavolejte sanitku! Almagro!
Měli jsme umřít všichni tři.
Spokojen?
Můžete jít.
Předávkovali se.
To ani nestojí za článek v tom plátku, pro který teď píšete.
Umřeli, protože pili jedovatou dešťovou vodu.
Tak blbej nikdo není.
Umřeli na přílišnou víru.
Ta holka žila.
Kdybyste byli co k čemu, mohli jste ji zachránit.
Dej jí!
Come on!
Dámy a pánové,
miláček publika!
Lady Masakr!
- Lady! - Lady!
ODPOR - BOJ
BEZE STRACHU
Neporažená šampionka této sezóny!
Hvězda večera,
Královna chaosu!
Tak, dámy. Pořádně se předveďte.
Žádné rány pod pás, žádné škrábání.
Hej!
Nech toho, nebo končíš!
Dost!
Zpátky do svých rohů! Na můj povel...
- Lady! - Lady!
Come on!
Vstávej a bojuj!
Tohle je Lady Masakr?
Co děláš? Máš prohrát!
- Lady! - Lady!
ZASVĚCENÍ
Není tajemstvím, že posledních deset let to máme všichni velmi náročné.
Ve městě vyschly veškeré zdroje pitné vody.
Jeden po druhém umíráme.
Nejen žízní,
ale i na nemoci, které jsme už stovky let nepoznali.
Neúnavné kyselé deště, které zaplavují ulice, způsobují otravy,
jako když trosečník hyne žízní uprostřed oceánu,
z nějž nemůže vypít ani kapku.
Nedostatek vody nelze popřít.
Ale nesmí zatemnit náš úsudek.
Proto vám dnes s potěšením představuji
rozvojový plán čtvrti Kasbah.
Revoluční proměnu těchto míst,
která přinese budoucnost, jakou toto město dosud nepoznalo.
Pane primátore, máte k tomu požehnání svého otce?
Kandidoval jsem jako nezávislý politik.
Politická mašinérie vašeho otce není nezávislá.
Děkuji.
Zápas byl před dvěma hodinami. Jestli mi jdeš fandit, jdeš pozdě.
Fandit nepotřebuješ.
Potřebuješ někoho zodpovědného, kdo tě odlíčí.
- Jak jsi beze mě tak dlouho přežila? - Nevím.
Co je?
Zmizela i ta rodina z obchodu.
- Dům je prázdný. - Musíš to zveřejnit.
- Nejdřív chci mluvit s Frankem Molinou. - S tím novinářským ochlastou?
- Sama to nezvládnu. - To už nikdy neříkej.
Jsi jednička.
Pojďme domů a řeknu ti to celé.
- Nevím, jestli budu spát doma. - Ty máš vlastně to rande.
- Můžu ho odložit na zítra. - Ne, už ses načekala dost.
Já tě znám, Móni. Přišla jsi, protože mě potřebuješ.
- Pojďme domů. - Jsem v pohodě.
- Čau. - Ty jediná to můžeš dát do pořádku.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Ty zvíře.
Jako vždycky.
Prosím.
Dál.
Pánové.
Je to moje.
Jo!
Rozdáváš.
Co se děje, Molino?
Jsi po uši v dluzích.
Dál.
Co děláš?
Jak to myslíš, Molino?
Myslíš, že jsem debil?
- Nauč se prohrávat, Molino. - Nebo hrát.
Co...
Pan Frank Molina.
Mónica Perea.
Hledám tě už pár hodin.
Příště běž za krysami a najdeš mě hned.
- Jak se máš, Móni? - Koupila jsem si byt.
- Jak jde novinařina na volné noze? - Podívej se sám.
ODPOR KASBAH
Dobrý název.
Ty pořád bojuješ.
Nic jiného v životě neznám.
Mrzí mě, co ti provedli v redakci.
To nebyly noviny pro mě. Teď píšu pro Večerní kroniku.
Zasloužil by sis něco lepšího.
Co ode mě potřebuješ?
Když jsi mě učil,
říkals, že jsou případy, do kterých se člověk bojí pustit.
A že to jsou právě ty, které se musí řešit až do konce.
- Ten učitel už neexistuje. - V Kasbah mizí lidi.
Mám data, svědky...
Tak k čemu mě potřebuješ?
Potřebuju novináře, aby mi pomohl se v tom vyznat.
Zveřejni to sama. Víš přece, jak udělat rozruch.
Franku, potřebuju jen pár hodin.
Zítra.
Probereme to zítra. Víš, kde mě najdeš.
- Nečekala bych, že skončím v ringu. - Jak to?
Kvůli tátovi.
Po každém zápase chodil domů s rozbitým obličejem.
Byl jako tenhle dům.
Měl spoustu potenciálu,
ale duši plnou tajemství a pavučin.
Patřil mé rodině.
Už léta je prázdný.
S bratrem jsme se sem chodívali schovat.
To děláš pořád, ne?
Já se neschovávám, Gaby.
Tohle jsem já. Nic před tebou neskrývám.
Co je?
Dívám se ti do duše.
A co vidíš?
Strach.
Ale ne z tebe.
Ze všeho, jen ne ze mě.
Počkej.
Mám pro tebe dárek.
Víš, jak si připadá ženská, když dostane dárek po sexu?
Tak to není. Chystám to už pár měsíců.
Kdybych ti dovolila dát mi za celý život jediný dárek,
byl by to tenhle?
Líbí se ti?
Moc, je krásná.
Nasaď si ji.
Ne.
Nechám si ji na další zápas.
ODPOR KASBAH
KRÁSA JE NA ULICÍCH
Gaby.
- Co se stalo? - Holka skočila ze třetího patra.
Je ironické, že ve městě, kde neustále prší,
nelze pít vodu, protože je jedovatá.
Tato rodina to věděla a řekla si: „Tak dost.“
Jsme jako v letadle, které se řítí k zemi, a cestující tomu odmítají uvěřit.
Až si to uvědomíme...
bude tak pozdě, že uvidíme svá těla, jak se rozbíjejí o chodník.
„Jediná vzpoura, která nám zbývá,
„je zemřít žízní nebo otravou z dešťové vody.“
Co to kurva je, Molino?
Pět stránek nesmyslů? Ani jeden obrázek.
Děláš tu už pár měsíců, a nemáš jedinou fotku.
Takhle nikoho neupoutáš. Foťák jsem ti dal.
Opakuju, že nejsem fotograf.
Tak proč tu sedíš? Nechápu to.
Podívej se. Tohle potřebuju.
Senzace, a ne ty tvoje sračky.
Lidi ovládá morbidní zvědavost.
Co je tohle?
Nějaká transka, co skočila z okna.
Molino, něco ti povím, aby bylo jasno.
Už chápeš, co potřebuju?
Franku.
Franku!
Klid. To jsem já, Carmen.
Uklidni se.
Co tu děláš?
Měla jsem obavy. Nebral jsi telefon.
Rok jsme spolu nemluvili.
Sourozenci se cítí tady.
Šestý smysl tě tentokrát zklamal.
Nic mi není.
- Uvařím ti polévku na kocovinu. - Nemám hlad.
- Proč si nenecháš pomoct? - Nepotřebuju pomoc.
Od tebe už vůbec ne.
Kdy sis naposled vzal prášky?
Beru je pravidelně.
Potřebuješ odbornou pomoc, Franku.
Ani náhodou.
Máš bipolární poruchu.
Do blázince se nevrátím.
Co je tohle?
Nic...
Kamarádka spáchala sebevraždu.
Proč se tím zabýváš?
Něco mi na tom nesedí.
- Takže to vyšetřuješ? - Nevyšetřuju.
- Proč ne? - Nejsem detektiv.
Jsem jen ubožák ve smrdutý díře.
Chceš se litovat? Tvoje věc.
- Nepřidám se. - Nemusíš.
Zval jsem tě snad?
Řeknu ti jedno, a nebudu to opakovat.
Sem s tím.
V téhle smrduté díře jsi nejlepší novinář.
Umyj si obličej, vezmi si prášky a jdi do práce.
Umřela ti kamarádka, copak tu budeš jen sedět?
Takový nejsi, Franku. Tobě na lidech záleží.
Udělám ti polévku, ať chceš nebo ne.
Policie nic nedělá. Vláda nic nedělá.
Každému je jedno, co se děje v Kasbah.
Je to na hovno. Máme snad mlčet?
Nic nedělat?
Jak to změníme?
Odporem.
Jako Móni.
- Jako Móni. - Jako Móni.
Jako Móni.
- Na Móni. - Na Móni.
Gaby.
PRO MÓNI
Franku.
Co ty tady?
Mluvil jsem s Móni ten večer, než umřela.
- Řekla jsem jí, aby za tebou nechodila. - Jsem na tvé straně.
- To ani zdaleka. - Oba víme, že se Móni nezabila.
Ne. To by nikdy neudělala.
Proto bych se rád zeptal na pár věcí.
Mluvil jsi s ní přece, než umřela.
To, co tě zajímá, ti musela říct sama.
Ne, ten večer...
Nemohl jsem pro ni nic udělat.
Když to nešlo, dokud žila, co pro ni asi uděláš teď?
- Dovol mi pomoct. - Chceš pomáhat?
Tak ji napřed najdi.
Nechápu, jak to myslíš.
Tělo se nenašlo. V márnici není.
Policie nic neví.
Nikdo neví, kde je.
Víte, kolik je tu mrtvol, Molino?
Máme epidemii tuberkulózy a lepry.
Nedostatek vody nás vrací do středověku.
Nezdržím vás dlouho.
Vím, že si berete těla, o která nikdo nestojí,
a provádíte na nich pokusy.
Chci vědět, jestli tak dopadla i moje kamarádka.
- Kdy ji měli přivézt? - V sobotu.
- Jak se jmenovala? - Mónica Perea.
Tu sem nepřivezli.
Nechápu.
Nejsme jediní, kdo nechává zmizet těla.
Pomozte mi.
Na té holce mi záleželo.
Jestli chcete vědět, co se jí stalo,
zeptejte se policie.
Platit nebudete?
Molino.
Čekal jsem na váš článek
o těch údajně otrávených rodinách.
Co se stalo?
Nevěděl jsem, že jste můj věrný čtenář.
Tak teď to víte. Vážím si vaší práce.
Je vám neustále pod psa, ale stejně jdete každý den do práce.
To obdivuju.
Tumáte. Na účet podniku.
A teď zas zalezte do té své díry.
Jestli jste nepřišel žebrat, co tu chcete?
Co se stalo s tělem Mónicy Perey?
Jak to myslíte?
Zmizelo z místa činu. Co se s ním stalo?
Každou chvíli něco zmizí.
Může to být chyba v záznamech. Nic k vyšetřování.
- Kdo to nařídil? - Co?
Aby tělo Mónicy Perey zmizelo.
Co mi tajíte?
Proč si pořád vymýšlíte?
- Myslíte, že někdo něco tají? - Proč neděláte pořádně svou práci?
Běžte do prdele.
Proč jste se zbavili těla Mónicy Perey?
Jestli nás chcete z něčeho obvinit,
napište to do těch svých novin.
A mně dejte pokoj.
Někdo maskuje vraždu za sebevraždu a vy víte kdo.
Vážně?
To zní nebezpečně, co?
Možná strkala nos, kam neměla.
Vy jste chytrý, Molino.
Jaké z toho plyne poučení?
Hodně štěstí.
Co to je?
Co tu děláš? Ukaž.
- Nic. - Ukaž.
„Smrtonosná zápasnice.“
- Líbí? - Nejhorší jméno všech dob.
Hádej, co je.
- Co? - Něco pro tebe mám.
- A co? - Hádej.
- No tak. - Hádej!
Co tam máš? Ukaž.
„Lady Masakr.“
Líbí?
Moc.
Miluju tě.
Co bych si bez tebe počala?
Nechápu, proč jsou média tak posedlá mým otcem.
- To je normální. Byl důležitý. - Ano, ale už by toho mohli nechat.
Nedělej si s tím starosti.
Mysli radši na hlasy, které potřebuješ pro renovaci Kasbah.
Tak se udržíš v záři reflektorů.
Jakou mám popularitu?
V Kasbah velmi vysokou.
Protože to děláme správně.
Ano, ale podpora radních výrazně ochabla.
Promluvím s nimi individuálně. Uspořádáme nějakou akci.
Ty hlasy musíme za každou cenu mít.
Knoflík nikoho nezajímá.
Je důležitý.
Zvlášť pro lidi, které potřebuješ na své straně.
Čím blíž máš ke Kasbah, tím dál jsi od vlastních lidí.
Ano, pracuju pro radní i pro Kasbah.
Buď jsi na jejich straně, nebo na téhle straně.
Je to jednoduché.
Vidíš? Nejde jen o knoflík.
O svatební noci...
Rozepneš mi knoflíky?
Uvidíme o svatební noci.
Pane.
Řekni Verónice, že si musím zavolat.
Mluvil jsem s náčelníkem policie, ale nikdo neví, co se s tím tělem stalo.
Vážně? Policie je k ničemu.
Nevím, co dál. Ptal jsem se všude možně.
- Když nic nezmůžeš ty, tak kdo? - Musíme změnit systém.
Na změnu systému čekat nehodlám.
Udělali jí hroznou věc.
Spala jsi?
Promluvíme si později.
Leviathan Lopez byl legenda.
- Znal jsi mého tátu? - Jistě, jako každý.
Víš, jak to dopadlo.
- Vzali mu masku během zápasu. - Pro zápasníka největší potupa.
Někde jsem četl,
že měl morgellonskou nemoc z dešťové vody, která mu ztěžovala zápasení.
Měl problém s alkoholem.
Jak jsi poznal Móni?
Nikdy mi to neřekla.
Učil jsem ji.
Na univerzitě.
Při první hodině všechno vyvracela.
Pak jsme se skamarádili.
Dala mi tenhle diktafon.
Používám ho dodnes.
Kde jsi ji poznala ty?
Móni o mně napsala článek.
Když jsem ho četla, nepoznávala jsem se.
To ona uměla.
Měla...
výjimečné nadání.
Franku, co se podle tebe stalo?
Gaby, jak jsem říkal, té sebevraždě nevěřím.
Podívej se pod stůl.
Móni se někomu bránila.
Když se mnou ten večer mluvila,
říkala, že vyšetřuje nějaká zmizení.
- Víš o tom něco? - Všechno je v té krabici.
Dokumenty, telefonní čísla.
Tak se podíváme.
To je Móniin zápisník.
Tak se podíváme.
Musí tam být informace o tom, kdo ji zabil.
Ten náhrdelník nikdy nesundávala.
- Kdy se dala na víru? - Móni byla ateistka.
Když začala vyšetřovat ta zmizení,
začala chodit do kostela a bavit se s otcem Lázarem.
Kde jste vzal tolik vody, otče?
Pomoz mi. Dej všechnu vodu sem.
Pojďte dál.
Vítejte.
Franku.
Nemám čas.
Jen minutku, otče. Je to důležité.
To je neštěstí. Vítala přistěhovalce.
Zajišťovala spojení s vyschlými oblastmi.
Vyšetřovala nějaká zmizení.
Víte o tom něco? Řekla vám něco?
Nevím, jestli vám to k něčemu bude,
ale ptala se na některé lidi, kteří se nevrátili do kostela.
Pamatujete si jména? Víte, co byli zač?
Počkejte tady.
O vás se mi zdálo.
Prosím?
O vás se mi zdálo.
Jak se jmenujete?
Jmenuje se Alicia. Umírá.
Tady jsou ta jména.
Leonidas Chamorro, bratr Yary?
Nevíte, kde ti lidé bydleli?
PRÁZDNÝ
Dobrý den!
PRÁZDNÝ
Ty žiješ, Franku?
Potřebuju tvou pomoc, Yaro.
Jde o tvého bratra.
Co chceš o Leovi vědět?
Chci vědět, co se mu stalo.
Měl v Kasbah slévárnu.
Vyhrožovali mu, aby ji prodal.
Pořád odmítal, a jednoho dne zmizel.
Říkalo se, že odešel, ale...
Kdyby odešel, řekl by mi to.
Když někdo takhle zmizí, jako by ti ukradli život.
To je mi moc líto, Yaro.
Že jsem tak dotěrný...
Co bylo s tou slévárnou dál?
Je totálně opuštěná.
Kde je?
Vyšetřuj dál, a uvidíš.
Význam toho artefaktu je nejednoznačný.
Tak už to je.
Nejednoznačnost je dcera neznalosti.
Určitě je to ten artefakt, o který jsem žádal?
Rozhodně. Muzeum se jím zabývá už deset let.
Kromě historické hodnoty podle mého žádný význam nemá.
To není možné.
Je to mapa Hadího hnízda.
Hledáme ji už léta.
Měl jsem pravdu.
Hadí hnízdo existuje.
NEBEZPEČÍ, ZÁKAZ VSTUPU
Je po něm!
Pryč!
Policie prozkoumala místo činu, ale údajně nic nenašla.
Žádný popel tam prý nebyl.
Do novin potřebujeme ověřená fakta.
Zabíjejí a zpopelňují lidi.
- Hodili tam Móni. - Proč?
Protože se jim sebevražda hodila víc než vražda.
Jaký měli plán? Zabít ji a vzít ji pryč.
Bránila se odlamovacím nožem.
Poprali se, a ona vypadla z okna.
S tím nepočítali. Tělo se nesmělo dostat do márnice.
- Důkazy, bratře. Důkazy. - Nepotřebuju.
Bereš prášky?
Přinesla jsi, co jsem chtěl?
To není možné.
To není možné. Píše se tu, že tu slévárnu vlastní Evelio Torres.
To není možné.
Majitelem je Leonidas Chamorro.
Leonidas Chamorro je vlastník slévárny.
- A ten taky zmizel? - Přesně tak!
Co víš o Torresovi?
Nikdo neví nic.
Prokurátorka to vyšetřovala, ale...
Ty to nevidíš, Palestino?
Děje se tu něco velkého. Všechno je propojené.
Co má Mónica, Chamorro, Evelio a zbytek té mapy
společného? Nechápu to.
To je právě to. Všichni zmizeli.
Nevíme, kde jsou. To není totéž.
Dobře, jinak.
- Která prokurátorka řešila Torrese? - To snad ne.
Prokurátorka Gamboa.
Dej mi na ni kontakt. Určitě něco ví.
Víš, co mi v redakci provedou, když se dozvědí, že jsem ti pomohla?
Ještě si nikdy ničeho nevšimli.
Potřebuju s tou prokurátorkou mluvit.
Co tady děláš?
Všechno bude v pohodě.
Hele.
Všechno bude v pohodě.
Nice.
Vítejte, pane primátore.
Po takové době.
Inu...
Jako vždycky?
Ta nás školí.
- Ještě že nehrajeme o prachy. - Aspoň něco odkoukáme.
Dnešní vítězka.
Tohle je jediné místo, kde je Ignacio sám sebou.
Chodí sem jako na psychoterapii.
Prý jste ho bral na zápasy. Poznali jsme se díky vám.
Tak na Amora.
Amor jde čůrat.
Držíš to tágo špatně.
Sleduj. Chyť ho tady...
Ten případ si pamatuju dokonale.
Torres dlouhé roky dřel, aby ten pozemek mohl koupit.
Pěstoval tam s manželkou kasavu a brambory.
Děkuji.
Dobrou chuť.
Pak se doslechli, že by tu půdu někdo rád koupil.
- Torres odmítl. - Proč?
Víte, jak dlouho musí v téhle zemi
rolník dřít, aby mohl něco vlastnit?
Torres nechtěl přijít o to, co měl.
Všemožně mu vyhrožovali.
Až Torres jednoho dne vyrazil do města pro plenky
a už se nikdy nevrátil.
Představte si to.
Musela manžela prohlásit za mrtvého,
aby mohla prodat půdu lidem, kteří ho nejspíš zabili.
Zaplatili jí, co sami chtěli. Skoro nic.
Chudák ženská zůstala s holkama prakticky na ulici.
Co se s ní stalo? Jak to dopadlo?
- Promluvím s ní. - Nechte ji být, Molino.
Ta už zkusila dost, jen aby s děvčaty přežila.
Ani neví, že jsem to vyšetřovala.
- Komu tu půdu prodala? - To jsem nezjistila.
Podívejte.
Vrah Torrese pod jeho jménem kupuje jiné nemovitosti.
Myslíte, že je v tom systém?
Slévárnu vlastní Leonidas Chamorro. Ten zmizel stejně jako Torres.
A najednou je majitelem Torres.
V Kasbah zmizela spousta lidí.
Vsadil bych se, že jim dělají totéž.
Jak zjistím, které další nemovitosti koupil nebožtík Torres?
Chcete radu, Molino?
Nechte to být a přestaňte se vyptávat.
To jste mi mohla říct po telefonu. Myslel jsem, že mi chcete pomoct.
- Běžte do hajzlu. - Dlužíme jí to.
Jak jí to splatíme? Koupíme jí polívku?
Nebo jí pomůžeme?
Počkejte, zavolám si.
Molino.
Slibte mi, že vydržíte, dokud to nezveřejníte,
aby ti hajzlové dostali co proto.
Slibuju.
Nevěřil byste, kolik nemovitostí je na Torrese napsaných.
Franku.
- Co tady děláte? - Co tu děláte vy?
Kde to jsme? Co se tu děje?
Je to poslední zdroj vody ve městě.
Pitné vody?
Čisté, jako by se jí lidská ruka nedotkla.
Domorodci pramenu říkali Hadí hnízdo.
Věřili, že má léčivou moc.
O tom by se mělo vědět.
- To se nesmí stát. Slibte mi to. - Poslyšte.
Někdo velmi nebezpečný už o tomhle místě ví.
To není možné.
Zabírá všechny domy v okolí vašeho kostela.
Proto zabili Móni. Chtěli její byt.
Stejně naložili s jejími sousedy.
I s Leonidasem Chamorrem.
Leonidas odešel.
Zabili ho a zpopelnili. Oni pálí lidi.
A vy jste nepochybně další na řadě.
Podívejte se, otče.
Tenhle náhrdelník se našel v peci ve slévárně.
Dobře si ho prohlédněte.
Mónica.
Jdou si pro tu vodu. Chtějí tu vodu.
Ne, ta voda je pro všechny.
Co je pod zemí, patří všem.
Vlastnit okolní domy nic neznamená.
Nic nepatří všem.
Ať je za tím kdokoli,
je dostatečně mocný a dobře ví, co dělá.
- Je to vážné? - Nemoc se zhoršuje.
Potřebujete co nejdřív čistou vodu.
Co je tohle?
Malý dodatek k tomu zákonu.
To nejde.
Primátor jsi ty. Dělej si, co chceš.
Když to přidám na poslední chvíli, zákon by nemusel projít.
Lidé tě budou volit, když v tobě uvidí vůdce.
S privatizací podzemí se nesmíří.
Proč by ne? Povrch jim zrenovuješ
a my si vezmeme, co je pod zemí.
Vodu.
Já pracuju pro lidi, ne pro nějaké nemovitosti.
To není „nějaká nemovitost“.
- Pod zemí nic není. - Pod zemí je všechno.
Podívej se na tohle.
To všechno sis vymyslel ty. Kolik lidí kvůli tomu ještě umře?
Nedostatek vody vede k hnilobě těla
a otravě duše.
Buduju město budoucnosti, a ne tvoje fantasmagorie.
Tak to je.
Na tom mi záleží především.
Přepisuju dějiny.
Náš svět...
je jako zvíře,
které už léta roste a tloustne
a má jasně daný osud.
Nezměníš vůbec nic.
Jen to zvíře posílíš.
- To zvíře umírá. - To zvíře je nesmrtelné.
Slyšíš, jaké nesmysly žvaníš?
Tak se na tebe má vzpomínat? Jako na šíleného krále?
Žádný dodatek nebude.
Lady Masakr.
Říká ti to něco?
Podívej se na poslední stránku.
Jeden místní novinář chce za ty fotky peníze.
Jak se bude vzpomínat na tebe, když se to zveřejní?
Kdyby tě nechránil otec, ten šílený král,
co by se stalo?
Kdo všechno o tom ví?
Můžu to nechat zmizet třeba hned,
pokud přidáš dodatek k zákonu.
A přestaneš se stýkat s tou zápasnicí.
REFORMA PRIMÁTOR A JEHO OTEC
PODLE MANŽELKY ZMIZEL BEZE STOPY
Palestino, zavolej svému redaktorovi, ať zveřejní to o primátorovi.
Nemáme důkazy.
Že primátor svolává zasedání, aby se zákon rozšířil o dodatek
o privatizaci podzemí, nestačí.
Palestino, jaké důkazy?
Není to náhoda, že to přidává po tom masakru?
Je jasné, že primátor má v těch vraždách prsty.
Nese odpovědnost za Móniinu smrt. To podle tebe nestačí?
Ne.
Já vím.
Jedna věc je říct, že chtějí tu vodu,
jiná věc je žádat noviny,
aby bez důkazů zveřejnily, že zpopelňují lidi v peci.
Chceš dožít ve vězení za pomluvu?
Já ne.
Uděláme to takhle.
Dej mi číslo na redaktora, já mu zavolám, ukážu mu, co mám...
Já ti věřím.
Opravdu ti věřím.
Ale musíš něco pochopit.
- Hlava ti nefunguje správně. - Proč mě neposloucháš?
To není manická fáze, všechno vidím střízlivě.
- Víš, co vidím já? - Co?
Franka z doby před půl rokem.
Franka, který pohřbil svou kariéru.
Tohle už jsme zažili, bratře.
Víme, jak to končí.
Ty děláš pro primátora.
- Ale hovno. - Kolik ti platí?
Poslal tě sem za mnou.
Kolik ti platí? Nebo spolu šukáte? Jak je to?
- Na čem jste se domluvili? - Na tohle už nemám.
Šukáš s mladým, nebo se starým?
Vyřiď mu, že já už všechno vím.
A že ho dostanu za mříže.
Postarám se, aby zaplatil za to, co udělal Móni.
Vyřiď mu to.
Jestli jsem jediný, kdo se postaví netvoru,
kdo je ochoten se mu podívat do očí,
udělám to, protože teď už nemůžu přestat.
Konečně všechno jasně vidím.
Pozvedám se z téhle špíny,
postavím se za Móni a zjednám spravedlnost.
Nemůžu se bát.
Móni dobře věděla, že jsme byli zasvěceni do té hrůzy.
Věděla, že nás tlačí do bezedné jámy,
do nekonečné propasti.
Narážíme do stěn, odrážíme se od nich.
Rozbíjíme se.
Mě, můj hlas, mrtvé, vodu, déšť, krev,
všechno ovládá tentýž strach.
Je třeba zastavit úpadek,
tu zvrácenost, která nám bere životy a vodu.
Došli jsme sem nevědomí, bez plánu, bez pochopení.
Jestli se mám pohřbít mezi stěnami té propasti
a obětovat se, abych to zastavil, tak ať.
Jsme démoni navršení na sebe.
Na všechno se díváme zvenčí, zdaleka, z kanálu...
Z míst, kde žijí krysy a hrají si na bohy.
Gaby.
Ahoj, Franku.
Ne...
Jen to ne. Kdokoli, jen ne ty.
- Každý má svá tajemství. - Tajemství?
- Styď se. - A proč jako?
Co z toho máš?
Za půl hodiny mi letí letadlo.
Co ti nabídl? Že tě všem představí? Tátovi?
- Nemusím ti nic vysvětlovat. - Nikdy jim nebudeš stačit.
- Co máš za problém? - Prohlédl jsem tvou masku.
Vím přesně, co jsi zač.
Ty jsi opilec a magor, který ani neví, kde je.
Jestli si myslíš, že máš právo mě soudit, pleteš se.
- Nevěřím ti. - To je mi u prdele.
Primátor nechal zabít Móni.
A ty jsi mu pomáhala.
Franku.
O čem to mluvíš?
Vstávej!
Bojuj!
Gaby!
Bojuj!
Dělej, vstávej!
Gaby!
- Gaby! - Jdeme.
Pane primátore, slečno Verónico, vítejte.
- Slečno. Pane primátore. - Výborně.
Blahopřeji. Ten projekt je úžasný.
- Blahopřeji. - Antonio, těší mě.
Tento projekt s vaší podporou nepochybně promění celé město.
Držím palce, pane primátore.
Výborně.
Máš všechny jejich hlasy.
Víš to jistě?
Dobrý večer, pane primátore.
- Blahopřeji. - Děkuji.
Poslední hlas, který jsi potřeboval.
Tohle se ještě nikdy nestalo.
Ani staroušovi.
Město má teď vůdce, jakého potřebuje.
Takovou moc neměl ani Augusto.
Pane primátore, moc mě těší. Blahopřeji.
Děkuji mockrát.
- Neviděli jsme se od... - Vaší kampaně, pane primátore.
Zůstaň s panem primátorem.
Co se děje?
Novinář.
Prohledám vás.
Pojďte dál.
Mohu? Děkuji.
Proč tady?
Pan Augusto vás chce vidět.
- Ale, ale. - Hotovo?
- Klid.
Jsem v klidu.
- Prohledals ho? - Ano, pane.
- Frank Molina. - Potřebuju mluvit s primátorem.
Odkdy se Večerní kronika zajímá o politiku?
Od té doby, co musím řešit systematickou eliminaci a zabíjení.
Nikdo nikoho nezabil.
Mám důkazy, že váš syn
nechává zabíjet lidi, aby zabral jejich nemovitosti.
Nemáte nic.
Jen spekulace blázna.
Jak to víte?
Proč máte na té mapě označený kostel?
Co jste hledal? Našel jste něco?
Našel jste vodu, Molino?
- Nebyl to primátor. - Není pod tím kostelem voda?
Nechal jste zabít tolik lidí
jen proto, abyste tu vodu mohl stáčet?
Vážně potřebujete víc peněz? Co si ještě hodláte koupit?
Ta voda se nebude stáčet.
Ta voda léčí.
Vy umíráte.
Kolik vám dávají času?
Shnijete dřív, než z té vody uvidíte jedinou kapku.
A já slibuju, že vás zničím.
Ta voda...
bude moje.
A vy mě nezastavíte.
Jestli má zemřít milion lidí,
abych já mohl žít o den déle,
tak ať.
Teď svěste hlavu a odejděte zadním vchodem
jako prašivý pes,
pokud nechcete, aby vaše sestra Carmen shořela v peci
jako vaše kamarádka Mónica Perea.
Moc vám to sluší.
Je to fraška!
Ten zločinec systematicky vraždí desítky lidí v Kasbah!
Jen aby se zmocnil posledního pramene vody.
Nechal zabít novinářku Mónicu Pereu a maskoval to za sebevraždu.
Mónica Perea nespáchala sebevraždu.
Byla zavražděna!
Ignacio.
Gaby ví o všem, co jste provedl.
Gaby už to všechno ví!
Vrazi! Já vás dostanu!
Přátelé, nevšímejte si ho.
Je to jen novinářský alkoholik s mentální poruchou.
Pokračujme v oslavě. Že, synu?
Mistře, hudbu! A potlesk!
Děkuji.
...pokud nechcete, aby vaše sestra Carmen shořela v peci
jako vaše kamarádka Mónica Perea.
Lidé se dožadují svého úžasného primátora.
Měl by ses tam jít ukázat.
Uvědomuješ si, jaký jsi způsobil skandál?
- Nikdo neuvěří... - Veřejné mínění mě zničí.
Ten novinář se nedožije rána.
Ale ještě zbývá vyřídit jednu věc.
Tvá milenka ví, co děláme.
Vím, nač myslíš.
Když to hodíš na mě, vyvlékneš se z toho.
Ale jestli padnu já, ty padneš se mnou.
Té tvé milenky se musíme zbavit.
Přesvědčím ji, aby nemluvila.
Myslíš, že jsem Augusto Pombo díky přesvědčování?
Já nejsem Augusto Pombo.
Ne? Myslíš, že vládneš městu, protože jsi prosadil jeden zákon?
Víš, kolik jsem jich prosadil já?
Žádný nebyl přijat jednomyslně.
Tak proč chceš všechno zničit?
Kvůli pitomé aférce?
Nevybudoval jsem svou říši, abych ji předal zbabělci.
Uvažuj jako Pombo.
Primátore.
Ignacio.
Není to primátor.
Gaby.
Gaby!
Otevři, prosím.
- Běž pryč, vím, cos udělal. - Augusto zabil Móni za mými zády.
- Věděls o tom. - Vím to až teď.
A to ti mám věřit?
Na ničem jiném mi nezáleží. Prosím, otevři.
Tady máš to svý šetření.
To nemůžete spálit.
Říkala jsi, že mi vidíš do duše.
Otevři, abys poznala, že nelžu.
Otevři, prosím.
Co ode mě chceš?
Prosím, zatím...
Nikomu neříkej, co víš.
Jak to po mně můžeš chtít?
- Tvůj otec zabil Móni. - Já vím, a zaplatí za to.
- Jen mi dej čas. - Ne.
Prosím, poslouchej.
Příští týden se hlasuje o tom zákonu. Jestli neprojde, vše se rozpadne.
Rozpadne? Tvůj otec zabil spousty lidí!
Já vím, a zaplatí za to. Dej mi jen týden.
Prosím.
Chci to řešit poctivě. Pojďme na policii.
Ne.
Tady je jeho přiznání.
Slibuju, že jakmile to skončí, odnesu to na policii.
Prosím, dej mi čas.
- Kdes to vzal? - To je jedno.
- Dej mi čas a slib, že budeš mlčet. - To je Frankův diktafon.
Dej mi čas. Nikomu nic neříkej. Slib mi to.
- Chci to slyšet. - Teď ne. Nesejde na tom.
- Musím to slyšet. - Poslouchej, co říkám já.
Teď ne!
Ne.
Ne...
Ty to pořád nechápeš, co?
Celé to tady spálím.
Tebe hodím do pece.
A budu se dívat, jak hoříš.
To mi nemůžeš udělat.
- To mi neuděláš. - Vypadni z baráku.
To mi nemůžeš udělat.
Přišels mě zabít?
Dej mi čas.
Podívej se mi do očí.
- To mi neuděláš. - Podívej se mi do očí.
Přišels mě zabít?
To mi neuděláš.
Ty ne.
Ne.
Kdes to vzala?
Musela jsem trochu umřít.
Zvládneš s tím žít?
Mám na vybranou?
Kam půjdeš?
Budu klást odpor.
Franku.
Móni by na tebe byla hrdá.
Máš k tomu důkazy?
Přiznání Augusta Pomba je tady.
Po tomhle tě budou chtít zpátky do novin.
Ne.
Já se nechci vrátit.
Co budeš dělat dál?
Ještě nevím.
Ptám se, protože si právě děláš nejhorší možné nepřátele.
Hledáme tu zápasnici, která zabila vašeho syna.
Postarám se o to.
„A tak snaha Augusta Pomba zmocnit se posledního zdroje vody
„odhalila, že celá dlouhá léta
„vraždili nejen obyvatele Kasbah, ale i ambice města,
„které má jen málokdy šanci těšit se na budoucnost.
„Voda pod našima nohama
„je tepnou, která z temných hlubin přináší městu život.
„Je symbolem vzpoury
„proti silám, které nás nemilosrdně táhnou k peklu.
„Proti infekci, která nám rozežírá tělo
„a které si odmítáme všimnout.
„Poslední zdroj vody je vzpruhou,
„která nám dává sílu pohlédnout netvoru do očí,
„ukázat mu náš hněv
„a už se k němu nikdy neobrátit zády.“
Pojďte dál.
„Před námi však leží minové pole,
„zdánlivě nekonečné a souvislé.
„Čekají nás těžké časy.
„Možná že ty vůbec nejtěžší.
„Budeme kráčet po úzké římse a hledět do propasti,
„která na nás volá jménem
„a zná nás lépe, než se známe sami.
„Tuto pravdu nelze zapírat ze strachu, že nás zničí,
„neboť dnes víc než kdy jindy platí,
„že jestli něco stojí za utrpení,
„pekelná muka a odpor, je to právě pravda.
„Podepsáni Mónica Perea
„a Frank Molina.“
ZASVĚCENÍ
Překlad titulků: Tomáš Lenikus
Kreativní dohled Vít Bezdíček