Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מדיק פלוס -‬
‫טוב, תנשמי. פשוט תנשמי.‬
‫- מבוסס על הספר "הנר ה־30"‬ ‫ מאת אנג'לה מקולווה -‬
‫- אהבה, סקס ו־30 נרות -‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גברת מוקואנה לעתיד.‬
‫כן.‬
‫מותק,‬
‫מזמן לא אמרת שאת אוהבת אותי.‬
‫מאז האירוסין שלנו.‬
‫בחייך. זה לא נכון.‬ ‫-זה נכון.‬
‫את לא צריכה לחכות ליום החתונה שלנו.‬
‫כי אנחנו עדיין מתחתנים, נכון?‬
‫תקשיב,‬
‫אני לא יודעת אם זה הגיוני עבורנו להתחתן‬
‫אם האהבה אינה הדדית,‬
‫ואתה אוהב אותי יותר‬ ‫ממה שאני אוהבת אותך, להומו.‬
‫זה…‬
‫לינדה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ברוכים השבים.‬
‫הגיע הזמן לפגוש את פרופסור קוואמה האדיר,‬
‫שמשמש גם כמרצה מן המניין‬ ‫באוניברסיטה מובילה בחאוטנג.‬
‫פרופ', ברוך הבא לתוכנית.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫ספרך שיצא לאור לאחרונה,‬
‫"מציאת האהבה שמגיעה לך",‬
‫נחטף מהמדפים.‬
‫זה לא הספר הראשון שלך.‬
‫בבקשה, תספר לנו עוד קצת‬ ‫על מה שעורר השראה לספר הזה.‬
‫אני מטייל בעולם הרבה, ו…‬
‫אימא, התוכנית הזאת ממש משעממת.‬
‫אני הולכת עכשיו, מותק.‬ ‫פשוט… אני מכירה אותו.‬
‫הוא המרצה החדש במחלקה שלי.‬
‫זה עדיין משעמם.‬
‫את רואה?‬
‫טוב, אני הולכת.‬
‫אימא, אבא עדיין לוקח אותי מחר, נכון?‬
‫זה מה שהוא אמר. אל תלכי לישון מאוחר מדי.‬
‫טבוחו, אני רק בודקת‬
‫אם אתה עדיין לוקח את פמלו מחר.‬
‫היא ממש מתרגשת.‬
‫כן, אני רק בודקת.‬
‫שאדה…‬
‫לאיש למעלה לא אכפת. אנחנו כמעט נשואים.‬
‫אבל לי אכפת.‬
‫נשבעתי לו, ואני מתכוון לקיים את השבועה.‬
‫בחייך, מותק.‬ ‫-לא… שאדה!‬
‫בסדר.‬
‫טוב. אני צריכה ללכת.‬
‫את באמת חייבת ללכת?‬
‫אתה חייב להיות חמוץ כל כך?‬ ‫-אני לא חמוץ.‬
‫אני פשוט…‬
‫את יודעת מה דעתי עליהן. אני לא סומך עליהן.‬
‫מותק, אלה החברות הכי טובות שלי.‬
‫והן לא נתנו לך סיבה לא לבטוח בהן.‬
‫שאדה, את הופכת לאדם שונה כשאת איתן.‬
‫אני הופכת להיות עצמי כשאני איתן.‬
‫באמת? כי זו לא מי שאנחנו רואים בכנסייה,‬
‫האישה שממנה ביקשתי להתחתן איתי.‬
‫אז איזו גרסה של שאדה את רוצה להיות?‬
‫לפחות תשלחי לי הודעה כשתגיעי הביתה.‬
‫את יודעת…‬
‫בסדר.‬
‫היי, בואו נתחיל לחגוג.‬ ‫-כן!‬
‫נולאזי, אני מקווה שבישלת.‬
‫איפה?‬
‫בנות, היא בת 30, דברים משתנים.‬ ‫-בבקשה תתנהגי כאילו את לא חברה שלנו.‬
‫נחמד.‬ ‫-זה מוצא חן בעיניי.‬
‫תודה! אוכל להסתדר בלי הצל מעליי‬ ‫ביום ההולדת שלי, גבירותיי.‬
‫יודעת עם מה נוכל להסתדר?‬
‫המרכיבים החשובים ביותר של הלילה.‬
‫כמובן.‬
‫לא, אני בסדר. תודה.‬
‫לא, חברה, זה בסדר.‬
‫עלינו רק להתפלל על זה,‬ ‫ואני בטוחה שאלוהים יסלח לך.‬
‫לא. די.‬
‫לא, בנות, בואו נדבר על זה.‬
‫מתי ראיתן את שאדה מסרבת לכוס שמפניה?‬
‫מאז שווינסטון מאמין שאישה טובה‬ ‫לא שותה אלכוהול,‬
‫ואני אישה טובה.‬
‫כמובן, האהוב עלינו, וינסטון.‬
‫כן, מר אישיות.‬
‫בסדר. אני חושבת שזה מספיק,‬ ‫ואני חושבת שהגיע הזמן להרים כוסית.‬
‫בסדר.‬
‫מה? אני לא יכולה להרים כוסית עם עוגה.‬
‫טוב, בואו נרים כוסית.‬
‫לחיי נולאזי.‬
‫מי ייתן וכל חלומותייך יתגשמו.‬
‫ולחיי כסף רב.‬
‫ולחיי השם שלך בכל שלט חוצות,‬
‫ועל הבגדים הכי יקרים שאי פעם תמצאי.‬
‫כן.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים!‬
‫מזל טוב, מותק.‬ ‫-תודה, מותק.‬
‫בנות, תנו לי להיות זו שתציין את זה.‬
‫חברתנו הטובה, שאדה,‬
‫איבדה את האישיות והניצוץ שלה‬
‫מאז שהיא הצטרפה לכת…‬
‫מה? זו לא כת, זו כנסייה,‬
‫ואין שום דבר רע בשינוי. את צריכה לנסות.‬
‫למעשה, אתן יודעות מה?‬
‫וינסטון נתן לי השראה‬ ‫למצוא את האני העצמי הטובה יותר, בסדר?‬
‫מה רע עם האני העכשווית שלך?‬
‫כלום. אני יודעת שאוכל להיות אדם טוב יותר,‬
‫ולמעשה, הדבר היחיד‬ ‫שלא בסדר ביחסים שלנו הוא אני.‬
‫ושלא עשיתם סקס.‬
‫לכן ליל הכלולות שלנו יהיה מיוחד כל כך.‬
‫טוב, בנות, מצאתי. אתן מוכנות?‬
‫מה?‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן!‬
‫לא נכון!‬
‫מבזק חדשות.‬
‫להומו ואני גמרנו.‬
‫טיפוסי ללינדה.‬ ‫-טוב, מה קרה הפעם, לינדה?‬
‫אני לא יודעת. פשוט הרגשתי לחץ.‬
‫צריך להתחתן בגיל 30, לחיות את החיים יחד.‬
‫אני לא רוצה להישאר על המדף.‬ ‫-המדף האימתני.‬
‫מקום המנוחה האחרון שלי.‬
‫בסדר. אימא שלך יודעת על זה?‬
‫לא.‬
‫היא הייתה בבית החולים הרבה,‬ ‫אז לא רציתי להוסיף ללחץ.‬
‫טוב, חברה.‬
‫אני לא רוצה לבשר לך את זה,‬
‫אבל בכל פעם שאת מתקרבת למישהו,‬
‫את זורקת אותו.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫כמו ת'אבו עם פני התינוק.‬ ‫והבחור שעבר לקייפטאון.‬
‫אחרי שפגשת את המשפחה שלו, זרקת אותו.‬
‫כן, טרנס! והרקדן ההוא, מונדלי.‬
‫האמת, זה ממש עצוב, כי עכשיו זה להומו.‬
‫אלוהים, להומו המסכן…‬ ‫-זאת השיטה שלך. את צריכה להבין במה מדובר.‬
‫טוב, להומו משעמם.‬
‫כאילו, כן!‬ ‫-השתעממת.‬
‫ואני בטוחה שהוא נהיה משעמם‬ ‫כשנתן לך טבעת אירוסין.‬
‫זה נכון.‬
‫תגידי את זה.‬
‫אני לא יכולה. הפה שלי…‬ ‫-תגידי.‬
‫- טבוחו: אל תדאגי מותק, אני אגיע. -‬
‫- אני יכול לבוא הלילה‬ ‫כשתסיימי את ערב הבנות. -‬
‫- דיקלדי: נתראה. -‬
‫ככה את מגיבה כשאת מקבלת הודעה מטבוחו?‬
‫האיש הזה בטח פיזר עלייך משהו‬ ‫אם את עדיין מגיבה ככה.‬
‫עשר שנים.‬ ‫נקווה שהוא יודע כמה את אוהבת אותו.‬
‫כן, אני אוהבת אותו,‬ ‫אבל יש במערכת היחסים שלנו יותר מזה.‬
‫אני פשוט אוהבת שהוא כזה אבא נוכח לבת שלנו.‬
‫הוא בקושי עושה את זה כמו שצריך.‬
‫לפחות הוא מנסה, בסדר?‬
‫נכון.‬
‫אבל הסיפור שהכי מעניין אותי‬ ‫הוא על הפרופסור.‬
‫אין מה לספר.‬
‫אנחנו רק עמיתים.‬
‫עמיתים. זה שם קוד ל"התאהבות"?‬
‫לא. אסור לי להתאהב מדי פעם?‬
‫ושום דבר לא יקרה.‬
‫טבוחו הוא עדיין האחד.‬
‫באמת?‬
‫בנות. בסדר. תסמונת הדמות הראשית,‬ ‫אני צריכה להראות לכן משהו.‬
‫מתנת יום ההולדת שלי לך,‬ ‫ילדת יום ההולדת שלנו.‬
‫קדימה.‬
‫מוכנות?‬
‫לפני שנים רבות…‬
‫טוב, לפני עשר שנים.‬
‫בארץ רחוקה מאוד…‬ ‫-קייפטאון.‬
‫ארבע נסיכות יפהפיות נועדו להיפגש‬
‫במדשאות המיוחדות של אוניברסיטת קייפטאון.‬
‫אלוהים. תראו כמה צעירות היינו.‬ ‫-וכל כך מטופשות.‬
‫כשאהיה בת 30, אני רוצה…‬
‫שיהיה לי…‬ ‫-שיהיה לי קו אופנה משלי. כן.‬
‫-ואז?‬ ‫ -ואז אני…‬
‫בביטחון… כן?‬
‫נעשה את זה? כן? טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני סומכת עלייך. אני מאמינה בך.‬ ‫-תודה, אימא.‬
‫שלוש, שתיים, אחת…‬
‫כשאהיה בת 30,‬
‫וזה במרחק של חיים שלמים,‬
‫טוב, בהחלט יהיה לי קו אופנה משלי.‬
‫אני לא בטוחה לגבי כל עניין מוסד הנישואים,‬ ‫זה בהחלט לא הקטע שלי.‬
‫אבל בהחלט אהיה במערכת יחסים‬ ‫הדדית מכבדת עם מישהו.‬
‫והנה את, רווקה.‬
‫הנסיכות היפות שלנו‬ ‫רוצות שהאגדה לעולם לא תסתיים,‬
‫ושהן יהיו חברות לנצח נצחים.‬
‫משאלתן התגשמה.‬
‫זה נחמד.‬ ‫-זה יפהפה.‬
‫אני שמחה שאהבתן את זה.‬
‫אני לא יודעת, חשבתי הרבה לאחרונה.‬
‫מה בדיוק השגתי?‬
‫אל תהיי טיפשה.‬
‫את רק עובדת עם המעצב הכוכב‬ ‫הכי חם בדרום אפריקה.‬
‫כן, אבל זה לא קו האופנה שלי.‬
‫אני עדיין שוכרת. עדיין אין לי נכס משלי.‬
‫וכפי שאמרת, שאדה, אני עדיין רווקה.‬
‫די.‬
‫סיפרת לי בשבוע שעבר שהבוס שלך‬ ‫מעצב שמלת כלה לסלבריטאית ידועה מאוד,‬
‫ואת תעצבי בשביל השושבינות. זה ענק.‬
‫כן.‬
‫לא נעים להגיע לגיל 30. אל תעשו את זה.‬
‫נולאזי, אנחנו חושבות שאת מדהימה, בסדר?‬
‫את ממש מוכשרת, יש לך מוטיבציה וכיף איתך.‬
‫למי אכפת אם אין לך בית או גבר? בחייך.‬
‫תראי.‬
‫אמרת שאני לא שותה. תראי, זה עדיין מלא.‬
‫תורידו אותה מהבמה. מה זה?‬
‫נולאזי, היום כולו לגבייך. למה שלא…‬
‫גיליתי היום שאני בהיריון.‬
‫בסדר. זה בסדר. אנחנו כאן בשבילך.‬
‫בסדר?‬
‫- אנזוקולה בוטהלי‬ ‫אל: לינדה בוטהלי -‬
‫- היי, לינדה. מה שלומך? -‬
‫- לינדה בוטהלי: אני עסוקה בעבודה. -‬
‫- ימים ארוכים במשרד. -‬
‫- אנזוקולה בוטהלי‬ ‫אל: לינדה בוטהלי -‬
‫- שלום, בתי. -‬
‫הגעת.‬ ‫-כמובן.‬
‫למה שלא אגיע?‬
‫- מציאת האהבה שמגיעה לך‬ ‫פרופסור קוואמה -‬
‫"מציאת האהבה שמגיעה לך."‬
‫מותק, אל תגידי לי‬ ‫שאת באמת קוראת את הזבל הזה.‬
‫זה לא זבל.‬
‫מה?‬
‫שמעתי אותו ברדיו. הוא שרלטן מוחלט.‬
‫למעשה, הוא פרופסור מוערך‬ ‫שהצטרף למחלקה שלי.‬
‫אז עכשיו את עובדת איתו?‬
‫תני לי לנחש, הוא גם לוהט.‬
‫אתה ממש חמוד כשאתה מקנא.‬
‫תקשיב, אף פרופסור קוואמה‬ ‫לא מגיע לקרסוליים שלך, בסדר?‬
‫מוטב שלא.‬
‫אולי אני לא פרופסור מעוטר,‬
‫אבל אני מספק את האישה שלי‬ ‫כבר עשר שנים ברציפות.‬
‫טבוחו.‬
‫ממש מוקדם עכשיו.‬
‫אתה לא לוקח את פמלו?‬
‫בוקר טוב, מותק.‬
‫אני מתמודד עם תיק גדול.‬
‫הוא ממש מהפכני.‬ ‫-אתה אומר את זה על כל תיק.‬
‫מותק, את יודעת שאני צריך להשקיע זמן.‬
‫אתה צריך להשקיע זמן בה.‬
‫יש לך מושג כמה היא מתרגשת לבלות איתך?‬
‫אני יודע, וזה כואב גם לי, מותק,‬
‫אבל אני חייב לעשות את זה.‬
‫תקשיבי, את תספרי לה בשבילי, נכון?‬
‫אני לא רוצה להעיר אותה. בסדר?‬
‫אני צריך ללכת. אני אוהב אותך, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫זאת או זאת?‬
‫אוי, מתוקה.‬
‫אז מה מקרה החירום?‬
‫היי. שכחתי.‬
‫יום הולדת שמח באיחור, או מה שאנשים אומרים.‬
‫אכפת לך?‬
‫זה נראה טוב.‬
‫אז מה קורה? מה מקרה החירום?‬
‫או…‬
‫שחיפשת קצת "תהילת בוקר"?‬
‫חשבתי שאת כבר לא עושה את זה, אבל…‬
‫לא נעשה את זה שוב.‬
‫אני בהיריון.‬
‫מה?‬
‫רגע, השתמשנו בקונדום, נכון?‬
‫את לא לוקחת אמצעי מניעה לגיבוי?‬
‫ואתה?‬
‫פאק.‬
‫תקשיב, אני יודעת. אני…‬ ‫-פאק!‬
‫לחוצה בדיוק כמוך עכשיו, בסדר?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫הכול טוב.‬
‫אני אתמוך בך, בסדר?‬
‫כן.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫מתי תיפטרי ממנו?‬
‫טבוחו, לא אמרתי שאיפטר מהתינוק הזה.‬
‫בקושי היה לי זמן לעבד את…‬
‫טוב, לא. עכשיו את לא חושבת בהיגיון.‬
‫תקשיבי, אני לא יכול להיות אבי ילדך.‬ ‫את מבינה?‬
‫טבוחו…‬
‫תיפטרי ממנו.‬
‫טבוחו…‬
‫פאק!‬
‫- קמפוס -‬
‫- שיעורי סלסה -‬
‫דיקלדי.‬
‫פרופסור.‬
‫גם אני סקרן.‬
‫תמיד רציתי לנסות, אבל לבד, איפשהו, בחושך.‬
‫היכן שאיש לא יראה אותי.‬
‫שטויות. בשביל מה את צריכה אומץ?‬ ‫זה רק ריקוד.‬
‫לא כשיש לך שתי רגליים שמאליות.‬
‫אנשים תמיד גורמים לזה להיראות סקסי.‬
‫לכן אני רוצה לנסות.‬
‫נו?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫עם הילדה וההוראה.‬
‫אני עמוסה.‬
‫טוב, עולם הריקוד מתאבל על האובדן הזה.‬
‫זו הגזמה.‬
‫נתראה בחדר הצוות.‬
‫את יפה מכדי לשתות לבד.‬
‫טבוחו, היי.‬
‫אתה מבין. באמת.‬
‫כי אני חכמה ומוכשרת.‬
‫אני חושבת שאני פשוט…‬
‫הסקס הכי טוב של חיי.‬
‫עם האדם הכי גרוע שאפשר לבחור.‬
‫לעזאזל, נולאזי.‬
‫היי, מותק. אפרי מחפש אותך.‬
‫קראת לי?‬
‫אני יודע מה קורה.‬
‫באמת?‬
‫כמובן.‬
‫היה לך יום הולדת בסוף השבוע.‬
‫זה בטח היה אינטנסיבי. זה אמור להיות כזה.‬ ‫אני מקווה שהיה אינטנסיבי.‬
‫הכול טוב, אך בלי קשר למה שקרה בלילה לפני,‬
‫אני עדיין מצפה ל־150 אחוז ממך‬ ‫בעבודה יום לאחר מכן.‬
‫יש לנו תאריך יעד.‬
‫אי אפשר להמשיך לבזבז זמן.‬
‫כמובן, בוס.‬
‫- לינדה בוטהלי‬ ‫אל: אנזוקולה בוטהלי -‬
‫- היי, אבא, אני רק בודקת מה שלומך.‬ ‫אני מקווה שהכול עדיין בסדר. -‬
‫היי.‬
‫חשבתי שנוכל לדבר.‬
‫ו…‬
‫שאחזיר את זה.‬
‫בטח.‬
‫לינדס.‬
‫אני חושב שאת נהדרת.‬
‫כשנפגשנו לראשונה,‬ ‫אמרת שיש לך בעיות מחויבות.‬
‫לא הקשבתי,‬
‫כי חשבתי שאוכל לשנות אותך.‬
‫תראי אותי עכשיו.‬
‫נכשלתי.‬
‫להומו…‬
‫כדאי שאלך מכאן.‬
‫לינדה, שלום.‬
‫כן, זאת הבת שלה.‬
‫בסדר. רק שנייה. יופי.‬
‫זה נוח?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. בסדר?‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב, זה…‬
‫אימא?‬
‫אמרתי לך שיש לנו שתי אפשרויות.‬
‫אני לא הולכת לשום בית אבות.‬
‫אני יודעת, אימא,‬
‫אבל שמעת מה הרופא אמר.‬
‫תישארי אצלי.‬
‫עלייך להתחיל דיאטה לסוכרת‬ ‫שהיית צריכה להתחיל לפני שנים.‬
‫לא, לא לזעוף.‬
‫ועד אז תהיי חזקה מספיק להיות במיטה שלך.‬
‫מה עם להומו?‬
‫נפרדנו.‬
‫לינדה!‬
‫אימא, זה סיפור ארוך, אבל אני בסדר.‬ ‫אני בסדר, טוב?‬
‫הדאגה היחידה שלי כרגע היא את.‬
‫אני בסדר.‬
‫- וינסטון: אני מקווה שהלך טוב עם המצגת. -‬
‫- אל תשכחי שיש לך פגישה קבוצתית אחר כך. -‬
‫- שאדה: תודה על התזכורת, אהובי. -‬
‫ועכשיו?‬
‫אני יודע שאני אמור למסור לך אותם‬
‫ולעשות את כל העניין האבירי,‬
‫אבל בכנות, אני צריך להציל את עצמי,‬
‫אז כן, אני לוקח אותם.‬
‫להציל את עצמך ממה?‬
‫מאחותי.‬
‫היא הרגע ילדה. אני אהיה דוד.‬
‫ברכותיי. אבל תקשיב, אני צריכה את הפרחים…‬
‫את לא מכירה את אחותי…‬ ‫-מעולם לא פגשת את אימי.‬
‫לא, ברצינות, אני מבועת מאחותי.‬
‫אבל אני מבטיח שאפצה אותך.‬
‫איך?‬
‫יש מסעדת בוטיק מדהימה בסקסונוולד.‬
‫יש כאן תפריט טעימות,‬ ‫תשע מנות, התאמת יינות.‬
‫את תאהבי אותה.‬
‫חכי רגע.‬
‫אפס, שש, אחת?‬
‫אפס, שבע, שמונה?‬
‫אפס…‬
‫שמונה…‬ ‫-שמונה, אחת?‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא חושב שאת מבינה‬ ‫את החשיבות של זה, שאדה.‬
‫אתה לא אוהב גם את זאת?‬
‫זה עניין גדול שפלסה ביקשה ממך‬ ‫להשתתף בפגישה הקבוצתית שלה.‬
‫היא אשת הכומר,‬
‫וברור שהיא רואה בך משהו מיוחד.‬
‫אני יודעת.‬
‫אז למה את רוצה להאפיל עליה?‬
‫אני לא מנסה…‬
‫אני חושב… שעלינו לחפש הדרכה.‬
‫אלוהים היקר,‬
‫אנא, עזור לשאדה להצטנע בפניך.‬
‫- נולאזי: קבעתי פגישה ראשונה‬ ‫אצל הרופא ב־28. -‬
‫- חשבתי שתרצה לדעת. -‬
‫מה את עושה, לעזאזל?‬
‫אמרתי לך שאני לא רוצה שום חלק בזה.‬
‫את רואה בעצמך שזו הייתה טעות,‬ ‫אז מה את עושה, לעזאזל?‬
‫אל תשלחי לי עדכונים.‬ ‫אל תזמיני אותי לפגישות עם רופאים.‬
‫אל תנסני אפילו לחלוק איתי‬ ‫שמות של תינוקות, כי לא אכפת לי!‬
‫תעשי לשנינו טובה. תתרחקי ממני,‬
‫כי אני מתחיל חיים עם דיקלדי ועם הבת שלי.‬
‫נולאזי, אתה לא יכולה להכריח אותי‬ ‫להיות אבי הילד שלך.‬
‫הבנתי אותך, טבוחו. ברור כשמש.‬
‫מותק, תעני בבקשה.‬
‫טבוחו.‬
‫ארוחת ערב במקום האהוב עלייך הערב.‬
‫חשבתי שאמרת שאתה עסוק.‬
‫כן. המצב השתנה.‬
‫לא, תודה.‬
‫מותק, מה קורה?‬
‫זאת הבעיה שלך, טבוחו.‬ ‫אתה לא שואל את השאלות הנכונות.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫את תספרי לי בקצרה‬ ‫למה ביטלת את האירוסין שלך?‬
‫זה…‬
‫אימא, אני…‬
‫את יודעת מה, להומו ואני‬ ‫פשוט לא אוהבים זה את זה באותה הדרך.‬
‫הבנתי.‬
‫זה החלק שבו את אומרת לי שאני קרת לב?‬
‫את לא קרת לב, לינדה.‬
‫את פשוט מפחדת ממחויבות.‬
‫גם אני כזו.‬
‫מעולם לא הייתי מוכנה להתחייב‬ ‫למישהו אחר אחרי שאביך עזב.‬
‫זה משהו שכולנו צריכים לעבוד עליו.‬
‫תהיי סבלנית עם עצמך, מתוקה שלי.‬
‫בסופו של דבר תמצאי מישהו שאוהב אותך.‬
‫אימא…‬
‫אני כמעט בת 32.‬ ‫-אל תמהרי.‬
‫מה אם לא אצליח בזמן?‬
‫אני נשבעת…‬
‫כולכן חושבות שהחיים שלכן נגמרים‬ ‫כשאתן מגיעות לגיל 30.‬
‫תירגעי. תיהני קצת. תיהני מהחיים.‬
‫ואיפה את היית בגיל 30?‬
‫נשואה, עם ילדה.‬
‫וגרושה. זה לא היה כיף.‬
‫לא, אבל…‬
‫לינדה, את לא חייבת כבר להבין הכול.‬
‫כולנו לומדים על החיים.‬
‫אין תשובה שגויה.‬
‫זה לא מבחן.‬
‫בסדר.‬
‫אבא!‬ ‫-הנה הילדה הגדולה שלי.‬
‫היי, התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫היי, אולי תלכי להתלבש‬
‫כדי שנוכל לאכול ארוחת צהריים במקום יפהפה?‬
‫אנחנו לא הולכים, טבוחו.‬
‫בחייך, אימא.‬
‫היי, פמלו, אולי תבקשי מאימא להתארגן‬
‫כדי שנוכל ליהנות כמשפחה?‬
‫אימא, בבקשה לכי להתלבש.‬
‫בבקשה.‬ ‫-בבקשה, אימא.‬
‫תודה. אני אקח את זה.‬
‫זה לגברת הצעירה.‬ ‫אל תדאגי, אני אמזוג לעצמי. זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫לחיי שתי הנשים הכי היפות בחיי.‬
‫נרים כוסית…‬
‫לחיי בבות עיני.‬
‫לחיי עיניים!‬
‫לחיי עיניים, מתוקה.‬
‫לחיי עיניים.‬
‫אני אוהב אותך כל כך, מותק.‬
‫דיקלדי לנגה, בבקשה, מותק,‬ ‫תעזרי לי להוכיח את עצמי בפנייך‬
‫ולהיות אדם טוב יותר עבורך ועבור פמלו.‬
‫את תמיד אומרת‬ ‫שאני לא שואל את השאלות הנכונות,‬
‫אז הנה אני,‬
‫שואל אותך את השאלה הכי חשובה בחיי.‬
‫האם תינשאי לי?‬
‫ההורים שלי מתחתנים!‬
‫כן, אנחנו מתחתנים.‬
‫אנחנו מתחתנים. נכון?‬
‫אדבר בכנות.‬
‫אני לא יודע אם להתגאות או לקנא.‬
‫זאת השמלה שלי!‬ ‫-אני יודע.‬
‫ושמלת הכלה שלי בכלל לא הוזכרה.‬
‫אלוהים. אני מצטערת?‬
‫על מה?‬
‫שבוע האופנה של אפריקה מתקרב,‬
‫ואני רוצה שתעצבי סדרה מוגמרת.‬
‫אתה נותן לי סדרה משלי.‬ ‫מה? אף אחד לא עושה את זה. מה?‬
‫אני יודע.‬
‫נתראה.‬
‫- דיקלדי: אתן מאמינות?‬ ‫הוא סוף סוף החליט לתת טבעת! -‬
‫מה?‬
‫- שאדה: מזל טוב -‬
‫מה?‬
‫- אני שמחה בשבילך! -‬
‫דיקלדי מאורסת.‬
‫- לינדה: אלוהים, מותק! מזל טוב! -‬
‫להיות מנהיג זה לא רק עניין של קבלה.‬
‫זה גם עניין של נתינה.‬
‫זה גם עניין של שירות,‬ ‫וכל זה מתחיל בבית שלך.‬
‫זה מעורר השראה, הכומר.‬
‫שאדה ואני ממש התברכנו‬ ‫שהגעת לכאן לפגישה של הקבוצה.‬
‫תמיד, אחי.‬
‫תודה רבה, אדוני.‬ ‫-תודה, הכומר.‬
‫פלסה, תודה רבה על המאפים.‬
‫חבל, שאדה לא הייתה מספיקה.‬
‫היא בדרך כלל די עסוקה בעבודה שלה.‬
‫שאדה, אני רק משרתת את האל.‬
‫לאן שהוא שולח אותי, אני הולכת,‬ ‫כל עוד נוכל להעביר את המסר שלו.‬
‫בדיוק כמו האח וינסטון שפתח לנו את ביתו.‬
‫אני חושבת שהוא ואני דומים.‬
‫אני בטוחה שאלמד ממך הרבה.‬
‫ואני חייבת לומר,‬ ‫זה מרגיש טוב להיות חלק מהקבוצה.‬
‫נכון? מרגש אותי מאוד שאת איתנו.‬
‫אז…‬
‫החתונה. מי השושבינה?‬
‫זו תהיה…‬
‫למעשה, למיטב הבנתי,‬
‫זו אמורה להיות מישהי נשואה, נכון?‬
‫זו שושבינת הכבוד, מותק.‬
‫זה נשמע עוד יותר מיוחד. אולי פלסה תתעניין.‬
‫אני?‬
‫טוב, נהדר. בשמחה.‬
‫תודה רבה. שאדה, זה כבוד גדול.‬
‫טוב, אני אלך לרשום כמה רעיונות לחתונה.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫תישארו מבורכים.‬
‫את רואה?‬
‫קולנוענית תיעודית.‬
‫שמעתי שזה מעניין. על מה את עובדת עכשיו?‬
‫לא משהו מיוחד.‬
‫רק סרט על הורות יחידנית,‬
‫וההשפעה העמוקה שיש לה‬ ‫על ילדים בדרום אפריקה.‬
‫תספרי לי עוד.‬
‫מה נתן לך השראה לספר את זה?‬
‫בוא נגיד שאני יכולה להזדהות מאוד.‬
‫טוב, העבודה שלך מעניינת הרבה יותר משלי.‬
‫אבל בכנות,‬
‫מוצא חן בעיניי כמה את נלהבת מזה.‬
‫איך התעניינת ביצירת סרטים?‬
‫אבא שלי.‬
‫הוא יוצר סרטים.‬ ‫אז אני מניחה שקיבלתי את זה ממנו.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫אתה חושב בקול רם. אני שומעת אותך.‬
‫מוקדם מדי.‬ ‫-לא.‬
‫גילוי נאות…‬
‫ביטלתי אירוסין לפני זמן מה.‬
‫זה הזכיר לי שכדאי שאקח קצת זמן‬
‫כדי לברר דברים.‬
‫פשוט קורים המון דברים עכשיו.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מניחה שעליי להביע את ברכותיי.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫ככה נכנסנו לבלגן הזה, לא?‬
‫נולאזי, אל תדפקי לי את זה.‬
‫אני אשאיר את התינוק הזה.‬
‫שנינו פישלנו‬ ‫וכעת שנינו צריכים לשלם את המחיר, אז…‬
‫אז מה?‬
‫הנישואים שלי הם המחיר?‬
‫אתה מאורס במשך שתי שניות.‬
‫מה? פתאום אכפת לך מנישואים?‬
‫אלוהים, טבוחו. מאוחר מדי עכשיו.‬ ‫-נולאזי!‬
‫דיקלדי ופמלו‬
‫הן כל מה שחשוב לי.‬
‫הן תמיד יהיו,‬
‫לא משנה כמה אני מניאק.‬
‫בבקשה, פשוט תעשי את הדבר הנכון.‬
‫בבקשה.‬
‫אני עושה אותו.‬
‫את יודעת, שאדה,‬ ‫חשבתי שתקרני אחרי ההודעה הערב.‬
‫אני עשיתי את הדבר הנכון.‬
‫אז מה אני אמורה לספר לדיקלדי,‬ ‫או לנולאזי, או ללינדה?‬
‫שאדה, בחייך.‬
‫אימא לא נשואה ואישה בהיריון לצידך? לא.‬
‫זאת חתונה גדולה, לא אירוע בעיירה קטנה.‬
‫באמת?‬
‫אני בטוחה שיש פסוק בכתבי הקודש‬ ‫שמדבר על שיפוטיות כזו, וינסטון!‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני חושב שעלייך להתפלל.‬ ‫את תראי שאני עושה את הדבר הנכון.‬
‫זה אומר שאוכל לבחור את השושבין שלך?‬
‫או שאנחנו צריכים הדרכה גם לזה?‬
‫זה לא בדיוק אותו הדבר, נכון?‬ ‫קדימה, בואי נתפלל…‬
‫לא, בבקשה, וינסטון. אין טעם להתפלל הלילה.‬
‫אני אישן אצלי בבית.‬
‫לינדה.‬
‫בואי.‬
‫איך עבר עלייך היום?‬
‫אימא…‬
‫שלחתי אימייל לאנזוקולה.‬
‫הוא הגיב זמן קצר לאחר מכן,‬
‫והמשכנו להתכתב.‬
‫אבל זה קשה.‬
‫אני מתקשה למצוא את המילים.‬ ‫אני לא יודעת מה לומר,‬
‫אבל כל כך הרבה דברים לא נאמרו בינינו.‬
‫אני לא יודעת למה יצרתי איתו קשר.‬
‫בכל שנה אני עוברת שלב‬
‫שבו אני חושבת עליו הרבה.‬
‫זה לא משנה, מתוקה שלי.‬
‫הוא אבא שלך,‬
‫את לא יכולה לשנות את זה.‬
‫גידלתי בחורה חזקה,‬
‫אבל את יודעת שאין שום דבר רע‬ ‫במתן הזדמנות שנייה לאנשים,‬
‫אולי אפילו שלישית,‬
‫או רביעית.‬
‫תסלחי, לינדה.‬
‫כן, היא לא ממש…‬
‫מתאימה למבנה הגוף שלך.‬
‫אבל אני מרגישה מיוחדת כל כך בשמלה הזאת.‬
‫כן, כאילו, זה קצת לא הולם.‬
‫את מבינה?‬
‫זו ממש תת־רמה.‬
‫אני מסכים עם פלסה.‬
‫בואי נמשיך לחפש.‬
‫שאדה, וינסטון!‬ ‫-היי.‬
‫ממש טוב לראות אתכם.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-תודה שהזמנתם אותנו.‬
‫וינסטון, שאדה, תודה שבאתם.‬ ‫-היי.‬
‫מה דעתך שאקח ממך את האיש הזה לשתות משהו‬
‫בזמן שתרכלו עלינו?‬
‫מה דעתך?‬
‫חברה, זה מדהים שהחלומות שלנו מתגשמים, לא?‬
‫נכון?‬
‫מה קורה איתך ועם החתונה שלך?‬
‫כאילו, שלחת הזמנות,‬
‫הזמנת את המקום, ואז פשוט נעלמת.‬
‫מה קורה? אנחנו צריכות להשיג לך שמלה.‬
‫החתונה שלך ביום ההולדת שלך, לא?‬ ‫וזה ממש בעוד רגע.‬
‫כן, על זה רציתי לדבר איתך.‬
‫שושבינת הכבוד שלי‬ ‫צריכה להיות מישהי מהכנסייה, ו…‬
‫ביקשת ממישהי אחרת?‬
‫לא, וינסטון מצא מישהי אחרת.‬
‫מה?‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫גם אני הייתי די נסערת,‬
‫אבל בגלל שאתן לא מהכנסייה, יהיה לכן קשה…‬
‫שאדה!‬
‫זו גם החתונה שלך.‬
‫והייתי מסתדרת מצוין.‬
‫אני מצטערת, קדי,‬ ‫גם אני רציתי שנעשה את זה ביחד.‬
‫את יודעת מה, נעשה את זה ביחד.‬
‫מה לגבי החתונה שלי?‬
‫המשא ומתן על הכלה אמור להתקיים בקרוב,‬
‫ואני אצטרך שתעזרו לי עם הבישולים.‬
‫כן. נהיה שם.‬
‫וכולכן תהיו השושבינות שלי, בסדר?‬
‫אני לא אעשה את זה בלעדיכן.‬
‫תודה.‬ ‫-בסדר, בנות.‬
‫תיפרדו, אלא אם כן אתן מתכוונות‬ ‫לכלול אותי בחיבוק הקטן שלכן.‬
‫היי, חברה.‬ ‫-היי.‬
‫מעולם לא חשבתי שאראה את היום הזה,‬ ‫אבל… תראי לי!‬
‫מזל טוב!‬
‫אני מתגעגעת לחברות שלי.‬
‫ואת, איך היה הדייט שלך?‬
‫זה.‬
‫אני חושבת שאצטרך לקחת קצת זמן‬
‫כדי לפתור את העניינים בעצמי.‬
‫כן. הכול יסתדר.‬
‫מישהי יודעת אם נולאזי תגיע או לא?‬
‫היא לא אמרה שום דבר בקבוצה.‬
‫היא לא ענתה לשיחות שלי.‬
‫כן, היא שקטה מאוד בזמן האחרון.‬
‫אתן קולטות שהיא לא סיפרה לנו‬ ‫מי האבא של הילד.‬
‫כן, אבל תקשיבו, בסדר.‬ ‫ היא לא תפספס את זה, לא,‬
‫כי את מאורסת.‬
‫אני מתחתנת!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫זה קצת קיצוני. אתן לא חושבות…‬
‫בנות!‬
‫היי, סוף סוף.‬
‫אמרתי לך.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היי.‬
‫שלום, יפה. מזל טוב!‬ ‫-תודה.‬
‫אני כל כך שמחה בשבילך.‬ ‫אני מצטערת שבקושי שמרתי על קשר.‬
‫קיבלתי קידום בעבודה.‬ ‫-מה?‬
‫אוקיי.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫נולאזי, מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫כן, אני אוכל להציג‬ ‫את העיצובים שלי בשבוע האופנה.‬
‫היי!‬ ‫-השם שלי על העיצובים.‬
‫אוקיי. זו החברה שלי. לא סיפור גדול.‬
‫אין עלייך, אחותי.‬
‫טוב, אני מדברת רק על עצמי.‬
‫בהחלט לא נעשה את זה.‬
‫זה פשוט היה…‬
‫היי, את לא צריכה להסביר, בסדר?‬
‫אני יודעת שזה קשה, עם התינוק.‬
‫זה לא משהו שאפשר לדחוף לצד,‬
‫לשים על המדף ולשכוח ממנו.‬
‫כולנו כאן בשבילך, בסדר?‬
‫למעשה, כבר יש לי משהו בשבילך.‬
‫קדימה, בנות. בואו אחריי.‬
‫את לא חייבת.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, זה בשבילך.‬
‫זה מקסים. טוב לראות אותך.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫זוכרות כשעוד עבדתי בבר בשנת סיום הלימודים?‬
‫הטיפים שלי קנו לנו את זה!‬ ‫-כן, אני זוכרת.‬
‫אני לא מאמינה ששמרת אותם אחרי כל השנים.‬
‫קניתי את זה עם המשכורת הראשונה שלי.‬
‫לא יכולתי לחכות לפנק את הנסיכה הקטנה.‬
‫את באמת חייבת לתת לי את אלה, די־קיי?‬ ‫את לא חייבת.‬
‫תקשיבי, אני בטוחה, אבל בתנאי אחד, חברה.‬
‫את חייבת לשתף אותנו.‬
‫כן.‬ ‫-את יוצאת למסע יפה כל כך‬
‫ואת לא יכולה לעשות את זה לבד.‬
‫בבקשה? את יודעת שאנחנו אוהבות אותך.‬
‫ואני מתכוונת,‬ ‫אם את בהיריון, כולנו בהיריון.‬
‫מוזר.‬ ‫-טוב, לא.‬
‫טוב, זה לא יצא כמו שחשבתי, אבל…‬
‫חברה, את יודעת למה התכוונתי.‬
‫אני צריכה להשתין.‬
‫כן, שלפוחית השתן. ענייני היריון.‬
‫אני צריכה ללכת לשירותים.‬ ‫-כן.‬
‫כמובן.‬
‫בייב, אל תקבל רעיונות מנולאזי, בסדר?‬
‫אנחנו לא נעשה אח לפמלו.‬ ‫תינוק אחד זה מספיק.‬
‫קדי. אני צריכה להגיד לך משהו.‬
‫כן, בטח. מה קורה?‬
‫אני…‬
‫רק רציתי להודות לך על כך שאת נדיבה כל כך.‬
‫חברה.‬
‫הכול בשבילך. כן?‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫אימא! אימא, תתעוררי. אימא!‬
‫אימא, תתעוררי. אימא.‬
‫אימא, תתעוררי! לעזאזל!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי.‬
‫מה קרה?‬
‫יש לה תסחיף ריאתי.‬
‫לינדה, את יכולה לבוא.‬
‫אימא?‬
‫אני לא אעזוב אותך, בסדר? אני כאן.‬
‫אימא?‬
‫בבקשה, אבא.‬ ‫-תודה, מותק.‬
‫שאדה.‬
‫לא תכיני לווינסטון צלחת?‬
‫לא, וינסטון בדרך כלל מתכבד לעצמו.‬
‫תכיני לו. הוא בעלך לעתיד.‬
‫את תדאגי לו, והוא ידאג לך.‬
‫נכון, וינסטון?‬
‫כן, אימא.‬
‫מתוקה,‬
‫תעניקי לי את הכבוד, בבקשה.‬
‫אתם יודעים,‬
‫רוב הנשים בימינו לא יודעות איך לטפל בבעל,‬
‫אך אני אסיר תודה על כך ששאדה‬ ‫קיבלה דוגמה מהנישואים שלכם.‬
‫שאדה.‬
‫אל תהיי קשה מדי עם עצמך, מותק.‬
‫הנישואים שלך יהיו בסדר גמור.‬
‫תודה.‬
‫וינסטון הוא אדם טוב.‬
‫תדאגי שיהיה מאושר.‬
‫ואני אעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי לוודא שהיא תהיה מאושרת.‬
‫שנברך?‬
‫הוא לא יבוא, אימא.‬
‫הוא יבוא, מותק.‬ ‫הוא יודע שהכנתי את המאכל האהוב עליו הערב.‬
‫אפשר לאכול?‬
‫כמובן. בואי נברך קודם.‬
‫ברך את האוכל שאנחנו עומדות לאכול. אמן.‬
‫אמן.‬
‫בחיי, דיקלדי, הפחדת אותי.‬
‫את אמורה לישון, לא?‬
‫היית מעדיף שאישן.‬
‫בסדר.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫טבוחו, לא הסכמתי להיות המאבטחת שלך.‬
‫הבטחת לי, בלי שביקשתי, שנהיה משפחה,‬
‫והפרת את ההבטחה מהרגע שעברתי לכאן.‬
‫לא הפרתי שום הבטחה. פשוט עבדתי…‬
‫אתה מתנהג כאילו רק לך יש עבודה.‬
‫כמו שאתה מתנהג כאילו אני ההורה היחיד כאן.‬
‫טבוחו, נמאס לי. מספיק!‬
‫טוב, אני אתן לכם עד השעה 16:00, וזהו.‬
‫תלמידים, אל תשכחו את מטלת הקריאה‬
‫להדרכות שיתקיימו בשבוע הבא, בסדר?‬
‫כיתה מלאה, מה? את בטח פופולרית.‬
‫זה פרויד והשנים הראשונות.‬
‫הם בטח חושבים שכל הקורס ידבר על סקס.‬
‫אני התאכזבתי כשגיליתי שלא.‬
‫יש לך זמן לשתות קפה?‬
‫איתי?‬
‫אני מתכוונת… בטח.‬
‫אלא אם כן יש לך…‬ ‫-לא, אני פנויה.‬
‫את והבנות באות במשמרות‬ ‫כדי לבדוק מה שלום אימא ומה שלומי.‬
‫אנחנו רק רוצות שתדעי שאת לא לבד, חברה.‬
‫תודה.‬
‫אבל כבר מאוחר, ואנחנו צריכות‬ ‫להחזיר אותך ואת הקטן הביתה בשלום.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫תגידי אם תצטרכי משהו.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני רואה שאת עונדת משהו חדש. ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫אז מתי היום הגדול?‬
‫יהלום גדול כל כך,‬ ‫המשא ומתן על הכלה בוודאי הלך מצוין.‬
‫עדיין לא סגרנו על מחיר.‬
‫זה אומר שאין חתונה?‬
‫משהו כזה.‬
‫אז הוא טיפש.‬
‫מישהו יחטוף אותך‬ ‫בזמן שהוא יהיה עסוק בטיפול בפרות שלו.‬
‫אני מניחה שאוכל לחכות עוד עשר שנים לחתונה.‬
‫אבל ברצינות, דיקלדי, את לא נראית כמו…‬
‫הכלה הנרגשת שאת צריכה להיות.‬
‫בחייך. אני זקנה מכדי להיות כלה נרגשת.‬
‫אף אחד לא זקן מכדי למצוא אושר ואהבה.‬
‫זה נשמע טוב, בתאוריה, אבל…‬ ‫אבל מה?‬
‫אולי אני צריכה לעשות משהו‬ ‫בשביל עצמי לשם שינוי.‬
‫משהו שאני רוצה לעשות,‬ ‫ולא לחשוב על אנשים אחרים.‬
‫כפי שאומרים, לא תוכלי לאהוב מישהו אחר‬ ‫לפני שתאהבי את עצמך.‬
‫אני תוהה מאיזה ספר עזרה עצמית זה הגיע.‬
‫אני מרצה לפסיכולוגיה.‬
‫לדעת הכול זה חלק מהתפקיד.‬
‫אני רואה.‬
‫דיקלדי.‬
‫גדעון, הצטרפת.‬
‫כן, כמובן.‬
‫שלום. ברוכה הבאה.‬
‫אני שמח להכריז שעוד אדם הצטרף לקבוצה,‬
‫אז סוף סוף יש לנו מספר זוגי.‬
‫בבקשה, תציגי את עצמך.‬
‫היי, כולם. אני דיקלדי.‬
‫דיקלדי, אני מציע שתצטרפי אל גדעון.‬
‫הוא אחד המוכשרים ביותר שלנו.‬
‫טוב, בואו נתחלק לזוגות!‬
‫חמש, שש, שבע, קדימה.‬ ‫אחת, שתיים, שלוש. חמש, שש, שבע.‬
‫טוב, לא, זה בסדר.‬
‫נעצור בארבע, טוב? תדמייני. זה טוב.‬
‫שש, שבע ועצירה.‬ ‫אחת, שתיים, חמש, שש, שבע.‬
‫אחת, שתיים… כל הכבוד.‬
‫דיקלדי! תודה, יקירתי.‬
‫חמש, שש, שבע, שמונה,‬ ‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש.‬
‫אתה מורה נהדר.‬ ‫-תודה, יקירתי.‬
‫יפה.‬
‫אלוהים! תגידו לי שנולאזי‬ ‫לא ממשיכה לעשות את זה.‬
‫אחותי, אני לא מנהל פה סדנת יזע.‬ ‫את יכולה ללכת הביתה.‬
‫למה? לכלים המלוכלכים שלי?‬
‫זה הזמן להאציל, לבקש עזרה.‬
‫תצוגה זה עניין גדול. כולם תורמים.‬
‫לא, הכול נמצא בשליטה.‬
‫טוב, תני לי לראות.‬
‫לא, הם עוד לא מוכנים.‬
‫בבקשה. עיצובים לעולם לא מוכנים‬ ‫עד שהם על המסלול.‬
‫ואפילו אז עוד אפשר לשנות.‬
‫כל התעשייה יודעת שאני המנטור שלך,‬
‫אז עליי לראות לפני כולם…‬ ‫-לא, אתה…‬
‫ראיתי את העיצוב הזה בעבר.‬
‫זו הסיבה שביקשתי ממך להצטרף לסטודיו שלי.‬
‫למה את חוזרת על זה?‬ ‫יש לך יותר מקלף אחד בשרוול. מה קורה?‬
‫אני מקשיב.‬
‫לא קיבלתי השראה.‬
‫כל הדברים בחיי מתפרקים.‬
‫חשבתי שאולי אם…‬
‫אם אראה לך משהו שאהבת קודם…‬
‫זה יהיה עדיף על כלום.‬
‫נולאזי.‬
‫שאלתי אותך בכל שבוע אם את זקוקה לעזרה,‬ ‫ובכל פעם שאמרת לי לא.‬
‫אם את חושבת שזה יעלה על המסלול,‬ ‫את טועה בגדול.‬
‫זה לא יקרה!‬
‫יודעת מה, אני לא יכול.‬
‫יש לי וידוי.‬
‫בלי לשפוט, בסדר?‬
‫קראתי את כל הספרים שלך,‬
‫והחברות שלי חושבות‬ ‫שנדלקתי עליך כמו על אדם מפורסם.‬
‫מחמיא לי שאת חושבת שאני מפורסם.‬
‫בחייך, אתה שופט.‬
‫אני לא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫דיקלדי.‬
‫- אנזוקולה -‬
‫היי, לינדה.‬
‫ניסיתי את מזלי. לא ידעתי אם את כבר ערה.‬
‫אני ערה. אני בדרך לבקר את אימא.‬
‫אתה מרחם עליי, אבא?‬
‫זו הסיבה שאתה נחמד כל כך?‬
‫תקשיבי. אני מרגיש שאכזבתי אותך‬ ‫במשך כל כך הרבה שנים,‬
‫והפעם אני רוצה שיהיה ברור‬
‫שלא אנתק את הקשר איתך שוב.‬
‫נשוחח מאוחר יותר.‬
‫כמובן.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫היי, אפרי.‬
‫אני מצטערת שהעיצובים שלי אכזבו אותך.‬
‫תגיד למארגני התערוכה‬ ‫להוריד את שמי מרשימת המעצבים.‬
‫לא. התבקשת להציג,‬
‫וזה מה שתעשי.‬
‫נולאזי…‬
‫כמעצבת, כמו כל כוח יצירתי,‬
‫עלייך ללמוד לשאוב השראה מדברים שונים.‬
‫יופי,‬
‫והכי חשוב, אנשים.‬
‫רציתי שזה יהיה שלי.‬
‫איך זה מסתדר לך?‬
‫זה לא.‬
‫רק כי את משתפת פעולה עם אנשים,‬
‫זה לא משנה כלום.‬
‫זוכרת את שמלות השושבינות‬ ‫שביקשתי ממך להכין לפני כמה חודשים?‬
‫את חושבת שחששתי‬ ‫שהמיקוד לא יהיה על אפרי? לא.‬
‫לכן ביקשתי ממך להכין אותן.‬
‫רציתי להראות לך שאז אנחנו מתאחדים,‬ ‫כשאנחנו משתפים פעולה,‬
‫אז אנחנו גורמים לאדם באור הזרקורים לזרוח,‬
‫כצוות.‬
‫בסדר? כולם צריכים עזרה.‬
‫נדרש כפר שלם, בסדר?‬
‫כולם תורמים.‬
‫אבל אין לנו זמן.‬
‫מי אמר? את לא חייבת להשתמש‬ ‫בחלק מאלה או בכולם.‬
‫עמיתייך ואני הכנו את העיצובים האלה‬
‫בתקווה שזה יחזיר את הניצוץ לחיים שלך.‬
‫פשוט תציירי מבפנים.‬
‫תודה רבה, האחות נטבי,‬ ‫על המתנה המתחשבת הזאת.‬
‫כפי שידוע, בספר הקודש כתוב,‬ ‫"היד הנותנת מבורכת יותר מהיד המקבלת".‬
‫ויש לנו את…‬
‫נראה שהכת הגיעה במלואה.‬
‫וזאת שמלפנים, היא… השושבינה?‬
‫שושבינת הכבוד.‬
‫תדייקי, חברה. היא למעשה אשתו של הכומר.‬
‫אני מניחה שזה לא זמן מתאים‬ ‫להוציא את המתנה הזאת.‬
‫ויברטור.‬
‫הבאתי לה הלבשה תחתונה.‬ ‫-אפשר לשמוע "אמן"?‬
‫הלילה הראשון שלה יהיה אגדי.‬ ‫וינסטון אפילו לא יודע את זה.‬
‫בסדר.‬
‫תתפללו על הנישואים.‬
‫יש בחוץ נשים שאורבות למערכות היחסים שלכן.‬
‫אפשר לשמוע "אמן"?‬ ‫-אמן.‬
‫הבאתי כוסות יין.‬ ‫-אפשר לשמוע "אמן"?‬
‫שכחתי לגמרי שווינסטון והיא לא שותים.‬
‫היי, אחותי.‬
‫תקשיבי, החתונה ממש מעבר לפינה.‬
‫את מתרגשת?‬
‫מותק, מה קרה?‬
‫בנות, אני מרגישה שכל החתונה נלקחת ממני.‬
‫איך אני לא יכולה לבחור את השושבינות שלי?‬
‫לא יכולתי אפילו לבחור את השמלה שלי.‬ ‫-וינסטון בחר את השמלה?‬
‫וינסטון ופלסה.‬
‫בנות, אני מזהה כלבה מטורפת כשאני רואה כזו,‬ ‫והיא כלבה בשר ודם.‬
‫היי!‬
‫היא תשמע אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫חברה, זה אמור להיות‬ ‫הרגע המאושר ביותר בחייך.‬
‫אם את לא מאושרת, זו בעיה ענקית.‬
‫אני יודעת שווינסטון אוהב אותי,‬ ‫אבל… אלה ההורים שלי.‬
‫הוריי חושבים‬ ‫שווינסטון הוא האדם הכי טוב בשבילי,‬
‫ואני רק רוצה לעשות את זה‬ ‫ולהוריד אותם ממני.‬
‫מה שלום הקטן שלנו?‬
‫לא הלכנו איתך לרופאים.‬
‫התינוק גדל יפה. הרופא שמח, אז…‬
‫ואבי התינוק?‬
‫בסופו של דבר תצטרכי להגיד לנו מי זה,‬
‫למקרה שנצטרך לקחת אותו‬ ‫לבית המשפט לענייני משפחה.‬
‫זאת נקודה טובה. אולי נוכל לדבר איתו‬
‫ולגרום לו לעשות את הדבר הנכון.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, בנות, חכו. זה מספיק.‬ ‫זה לא משנה מי האבא, בסדר?‬
‫כל עוד אנחנו יודעות מי האם,‬ ‫זה כל מה שחשוב, נכון?‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫חברה, תגידי אם תצטרכי משהו. כל דבר.‬
‫כמובן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני כאן. לילה טוב.‬ ‫-תנהגי בזהירות, יקירה.‬
‫לילה טוב, מותק.‬ ‫-אני עייפה.‬
‫אני מתארת לעצמי.‬
‫בואו נלך לישון.‬
‫- אני לא אגדל את התינוק.‬ ‫את הורסת את חיי! -‬
‫טבוחו הוא אבי התינוק שלך?‬ ‫-תראי לי.‬
‫מה?‬
‫איך הוא אבי התינוק שלך?‬
‫זה סוג חדש של "לא", נולאזי. סוג חדש.‬
‫שאדה!‬
‫אל תספרי לה.‬
‫ברצינות, את לא יכולה. אף אחד מכן.‬
‫אני יודעת שעשיתי דבר נורא, בסדר,‬ ‫את הדבר הכי נורא בחיי…‬
‫עשיתי את הדבר הכי נורא בחיי.‬ ‫-את חושבת?‬
‫אבל זה הסוד שלי לספר.‬
‫זה כל כך אנוכי מצידך.‬
‫את תצטרכי לספר לה.‬
‫אני…‬ ‫-לא! את חייבת לספר לה.‬
‫אני אספר, אני פשוט… אני לא…‬
‫ואו.‬ ‫-ואו.‬
‫- שאדה: איך מסיבת הרווקים שלך? -‬
‫- אתה כבר בבית? -‬
‫- וינסטון: אני בדלת. תכניסי אותי. -‬
‫שאדה!‬
‫חתיכת כלבה.‬
‫מה?‬ ‫-תשתקי! פשוט תשתקי.‬
‫את…‬
‫שקרנית. זונה!‬ ‫-וינסטון!‬
‫וינסטון! מה אתה עושה?‬
‫איזבל.‬ ‫-וינסטון, בבקשה.‬
‫וינסטון!‬
‫וינסטון, חכה, בבקשה.‬ ‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר, וינסטון.‬
‫רגע! וינסטון.‬
‫גרמת לי להאמין שאני מתחתן עם בתולה.‬
‫וינסטון, לא אמרתי שאני בתולה.‬
‫כל הזמן הזה היית מזרן של הנבחרת?‬
‫את יודעת, אחד הלקוחות שלי‬ ‫אמר לי את זה הערב!‬
‫בהקי נהובו. זוכרת?‬
‫הוא אמר לי שהוא דפק אותך,‬
‫כמו שכל הגברים במגורים עשו!‬
‫וינסטון, זה לא נכון.‬
‫את מכחישה ששכבת איתו?‬
‫וינסטון, זה לא נכון. שכבתי רק איתו.‬
‫הייתי בת 19 או 20…‬
‫וינסטון, חכה.‬
‫חכה, וינסטון, מה העניין?‬
‫לכולנו יש היסטוריה.‬
‫כדי להתגרות בי…‬
‫לא, וינסטון. בבקשה!‬
‫וינסטון!‬ ‫-בואי הנה.‬
‫וינסטון!‬
‫שאדה!‬
‫שאדה, תני לי להיכנס, בבקשה.‬
‫שאדה.‬
‫בסדר.‬
‫שאדה?‬
‫לא יכולתי לראות אותך מושפלת ככה.‬
‫אני מצטער ואני אוהב אותך.‬
‫בבקשה.‬
‫שלום.‬
‫תנסי לפתוח את הדלת.‬
‫ממש הפתעה.‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫"יום הולדת לשאדה"‬
‫חברות. בנות!‬
‫חברה?‬
‫חברה.‬
‫שאדה.‬ ‫-מאמא?‬
‫חברה, מה קרה?‬
‫זה וינסטון.‬
‫במסיבת הרווקים שלו אתמול בלילה,‬ ‫הוא אמר שלקוח שלו טען…‬
‫בהקי נהובו.‬
‫בהקי, הדוגמן מהנבחרת?‬
‫כן.‬
‫הוא אמר לווינסטון שהוא ואני שכבנו,‬
‫וששכבתי עם כל הגברים במגורים.‬
‫אז וינסטון הכה אותך בגלל זה? בגלל בהקי?‬
‫למי אכפת עם כמה אנשים שכבת?‬
‫זה ממש לא עניינו.‬
‫חברה, לא הייתה לו זכות להכות אותך.‬
‫מה אני אעשה, בנות?‬
‫מה זאת אומרת, מה תעשי?‬ ‫-אולי אני זו שהשפילה אותו.‬
‫איך?‬
‫אילו הוא אהב וכיבד אותך,‬
‫לא היה אכפת לו עם כמה גברים שכבת.‬
‫בדיוק. האדם היחיד‬ ‫שהיה צריך לקבל מכות זה בהקי נהובו‬
‫כי הייתה לו החוצפה‬ ‫לדבר עלייך אחרי כל השנים האלה.‬
‫אז אני מניחה שהחתונה מבוטלת.‬
‫טוב,‬
‫מה את צריכה מאיתנו?‬
‫אני רק צריכה שתהיו שם בשבילי בחתונה.‬
‫בבקשה.‬
‫בלי שיפוט ובלי שאלות.‬
‫- מראה מודרני מושלם -‬
‫חברה, בבקשה. אני צריכה חיוך.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה פשוט. מה את רוצה להשיג עד גיל 30?‬
‫תסתכלי למצלמה. אני אספור.‬ ‫אני אפעיל את ההקלטה ונצלם.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אשמח להשיג עד גיל 30…‬
‫תהיה לי מכונית משלי, עם גג נפתח,‬
‫יהיה לי פנטהאוז משלי,‬ ‫ואני אינשא לבעל עשיר מאוד,‬
‫שיסגוד לאדמה שעליה אני הולכת.‬
‫אני רוצה להודות לכולכם שבאתם היום,‬
‫לחזות בווינסטון ושאדה‬ ‫מתחייבים זה כלפי זה בפני האל.‬
‫ועליי לומר,‬
‫וינסטון, אתם נראים מבורכים ויפים.‬
‫מהם העקרונות הבסיסיים של נישואים?‬
‫אני הולך לשירותים מהר, בסדר?‬
‫תבינו, בלי ארבעת אלה,‬
‫הנישואים אינם יציבים.‬
‫אבל וינסטון ושאדה…‬
‫נולאזי.‬ ‫-טבוחו, מה אתה רוצה ממני עכשיו, לעזאזל?‬
‫אז מה החלטת?‬
‫אני אספר לקדי את האמת.‬
‫לא! לא, את לא יכולה!‬
‫אל תהיי אנוכית כל כך…‬ ‫-זה המעשה הנכון…‬
‫בשביל מי?‬
‫ואם תספרי לה, אני אגיד לה שפיתית אותי.‬
‫למי היא תאמין? לזונה ההרה או לארוס שלה?‬
‫טוב, בסדר. תגיד לקדי את זה.‬
‫להגיד לי מה?‬
‫קדי…‬
‫טבוחו הוא אבי הילד שלי.‬
‫לא.‬
‫טבוחו, תגיד לי שזה לא קורה.‬
‫מותק, היא…‬
‫לא, נולאזי, אתם…‬
‫אתם משקרים, נכון?‬
‫הצעת לי נישואים‬
‫לפני או אחרי שהכנסת אותה להיריון?‬
‫את יכולה להירגע?‬
‫אני רוצה לדעת!‬
‫אחרי.‬
‫השפלת אותי. שיקרת לי.‬
‫הזמן שבזבזתי כשאהבתי אותך!‬ ‫שלעולם לא אקבל בחזרה, טבוחו!‬
‫קדי…‬
‫ואת!‬
‫היית אמורה להיות חברתי,‬
‫אחותי!‬
‫ידעתן על זה?‬
‫ידעתן, לעזאזל!‬
‫ידעתן!‬
‫לא, אני…‬
‫והסתרתן את זה ממני כל הזמן הזה!‬ ‫-קדי…‬
‫סיימתי איתכם! עם כולכם. לך תזדיין, טבוחו!‬
‫פמלו!‬
‫כולם הביאו רעיונות נהדרים לשולחן,‬
‫ועם כל רעיון, ראיתי את עצמי בהם ואותם בי.‬
‫אבל אמרת להסתכל פנימה, וכך עשיתי.‬
‫כל עיצוב מספר סיפור של הפכים,‬ ‫וזה מייצג את הטוב ואת הרע.‬
‫העניין בהסתכלות פנימה הוא‬
‫שצריך להיות כן עם עצמך.‬
‫ההיריון הזה לא היה קל, אפרי.‬
‫שכבתי עם החבר של החברה הכי טובה שלי.‬
‫ככה זה קרה.‬
‫אבל למדתי שמהרע‬
‫יכול לצאת משהו טוב.‬
‫ילדי שטרם נולד.‬
‫נאלצתי לערוך חיפוש עמוק בתוכי‬ ‫כדי להבין שיש בי אנרגייה אפלה.‬
‫אתה וכולם אמרתם שאני אנוכית.‬
‫ואתם צודקים.‬
‫אני אנוכית.‬
‫יש לי את החברות הכי טובות שאפשר לבקש.‬
‫נשים שבטח היו נותנות‬ ‫את הכליה שלהן אילו ביקשתי.‬
‫אבל לא כיבדתי את החברות הזאת.‬
‫אבל יש בי משהו טוב.‬
‫יצירתיות,‬
‫גדילה,‬
‫והקרבה למען גידול הילד שלי.‬
‫עכשיו, לשם של הקולקציה.‬
‫קדי.‬
‫קדי הייתה חברה מדהימה.‬
‫אפשר אפילו לומר‬ ‫שהיא טיפלה בי כמו אימא כמה פעמים,‬
‫בין אם היא יודעת או לא.‬
‫ורק כי שברתי את ליבה ואת החברות בינינו,‬
‫זה לא אומר שהיא לא ראויה להכרה,‬
‫שהיא לא מעוררת בי השראה.‬
‫היא אדם מדהים,‬
‫ואם מדהימה‬
‫למיני־קדי המקסימה, פמלו.‬
‫מה את חושבת שאת עושה?‬
‫אני מנסה לשכב עם בעלי.‬
‫וינסטון, עבר יותר מחודש מאז שהתחתנו,‬
‫ולא נגעת בי.‬
‫עלייך להתנקות בעיני אדוננו‬
‫לפני שנממש את נישואינו.‬
‫וינסטון, התפללתי כל כך הרבה פעמים,‬ ‫אני בטוחה שאלוהים סלח לי.‬
‫אך האם ביקשת ממני סליחה, שאדה?‬
‫מותק, תוכלי לסלוח לי, בבקשה?‬
‫אני לא מוכן.‬
‫לינדה, מצבה של אימא שלך לא משתפר,‬
‫ואנחנו חושבים שהגיע הזמן לנתק את המכונות.‬
‫הלב שלה פגום מדי בשלב הזה.‬
‫אני ממש מצטערת, לינדה.‬
‫יום הולדת שמח, אימא.‬
‫תודה, מתוקה שלי.‬
‫זה כל כך יפה.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫יש שני דברים שעלינו לדון בהם לפני שתלכי.‬
‫קודם כול, העבודה שלך.‬
‫עכשיו שאת נשואה, את כבר לא צריכה עבודה.‬
‫וינסטון, אבל אני אוהבת את העבודה שלי.‬ ‫ואני טובה במה שאני עושה.‬
‫אמרתי לך בשיעורים לפני הנישואים.‬
‫זה גורם לי להיראות‬ ‫כאילו איני יכול לדאוג לאשתי.‬
‫אני אשתך?‬
‫לא שכבנו, אתה זוכר, וינסטון?‬
‫עבדתי כל כך קשה כדי להפוך‬ ‫למבקרת הראשית של "מקסוול וסיימס".‬
‫שאדה.‬
‫בכנסייה ברורים מאוד‬ ‫לגבי כך שהאחריות העיקרית של אישה‬
‫היא לדאוג למשפחתה.‬
‫האם הכנסייה שכחה מהאישה במשלי 31‬
‫שעובדת כדי לעזור למשפחתה, וינסטון?‬
‫זה מביא אותי לנקודה השנייה.‬
‫החברות שלך לא נשואות.‬
‫זה לא טוב עבור נשואים‬ ‫להיות חברים של מי שלא נשוי.‬
‫אתה רוצה שאתפטר מהעבודה שלי‬ ‫ואיפטר מהחברות שלי?‬
‫אלה התנאים שלי.‬
‫אני חושבת שההסעה שלך לבית הספר הקדימה.‬
‫אימא, יש לך אורחות.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫ההסעה שלך הגיעה.‬
‫תודה.‬
‫למה אתן פה?‬
‫כדי לחגוג את יום ההולדת ה־30 שלך, קדי.‬
‫ומה? לשכוח מכל מה שקרה בינינו?‬
‫לא, כמובן שלא, קדי.‬ ‫רק רצינו להראות לך שאנחנו אוהבות אותך.‬
‫עוגה ומחוות גדולות‬ ‫לא יפתרו את הבעיות שלנו.‬
‫אנחנו יודעות. רצינו לפחות להתחיל איפשהו.‬
‫ואת,‬
‫יש לך את החוצפה‬
‫לבוא לבית שלי אחרי כל מה שעשית.‬
‫קדי, באתי להתנצל.‬
‫את מצטערת? על מה את מצטערת, נולאזי?‬
‫קל מאוד להגיד שאת מצטערת,‬ ‫אבל אנשים אף פעם לא אומרים על מה.‬
‫השתכרנו…‬
‫השתכרתם!‬
‫במשך עשר השנים האחרונות‬ ‫כולכן אמרתן לי כמה טבוחו הוא אדם נורא,‬
‫אך בהזדמנות הראשונה‬ ‫להיכנס למכנסיו, עשית זאת!‬
‫איך אני אמורה לסמוך על משהו שיוצא לך מהפה?‬
‫מה אני אמורה לחשוב? שרצית אותו כל הזמן?‬
‫לא. זה…‬
‫אני…‬
‫קדי, החברות הזאת‬ ‫הייתה משמעותית לכל אחת מאיתנו.‬
‫זין על החברות!‬
‫אני יודעת מה עשיתי בשביל החברות הזאת,‬
‫אבל מה החברות הזאת עשתה בשבילי?‬
‫כלום!‬
‫ככה אני מגיעה לגיל 30.‬
‫בלי חברות קרובות.‬
‫האנשים שלהם הקדשתי את חיי‬
‫פגעו בי יותר מכול.‬
‫זאת אני!‬
‫יום הולדת שמח, דיקלדי.‬
‫קדי…‬ ‫-לא!‬
‫צאו החוצה. אני מאחרת לעבודה.‬
‫קדי.‬
‫גידלת את לינדה‬
‫בדרך הכי טובה שידעת,‬
‫ואני הייתי פחדן.‬
‫ברחתי.‬
‫אבל אני לא אתן לה‬
‫לעבור את זה הפעם בלי התמיכה שלי.‬
‫אבא.‬
‫- בואו נחגוג -‬
‫להגיע ל־30 הגדול.‬
‫- קדי -‬
‫אני חושבת שזה לא ממש משנה בת כמה את,‬
‫כל עוד את מוקפת באנשים אהובים,‬
‫בחברים שלך, במשפחה שלך,‬
‫כל עוד הקריירה שלך פורחת.‬
‫אם יש לך את זה, מה עוד בחורה יכולה לבקש?‬
‫- דיקלדי -‬
‫יבוא.‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫"יום הולדת…"‬
‫לא התכוונתי להסעיר אותך.‬
‫סליחה, זה לא בגללך.‬
‫החברות שלי באו הבוקר להתנצל.‬
‫אז פתרתן את העניינים ביניכן?‬
‫לא.‬
‫לא, כעסתי ונפגעתי מדי.‬
‫רק אחרי שהן עזבו, הבנתי שהן היו שם‬
‫לפני טבוחו.‬
‫עכשיו, כשזה נגמר בינו לביני,‬
‫הן באו לדלת שלי, בלי הזמנה, כדי להתנצל.‬
‫זה בטח שווה משהו.‬
‫אם האמון הופר, תמצאי דרך לתקן אותו.‬
‫אם פגעת במישהו, אתה מתנצל,‬
‫ולא חוזר על אותה טעות שוב.‬
‫חברויות לא תמיד נועדו להיות מושלמות.‬
‫אלה שנשארות לאורך זמן,‬
‫הן כמו נסיעות ברכבת הרים.‬
‫זה מוסיף פלפל לזיכרונות.‬
‫אתה תמיד מוכן לתת עצות.‬
‫זה בא באופן טבעי.‬
‫למי יש יום הולדת?‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה.‬
‫סיפוגאזי לא נראית חזקה.‬ ‫לא ציפיתי שמצבה יהיה גרוע כל כך.‬
‫מעניין למה היא לא אמרה כלום.‬
‫למה שהיא תגיד משהו?‬
‫דיברנו מדי פעם.‬
‫היא סיפרה לי שאבחנו אותה עם סוכרת,‬
‫אבל היא לא אמרה כלום על הלב שלה.‬
‫אז אתה ואימא דיברתם?‬
‫ולא הרגשת צורך להתקשר אליי?‬
‫מלאכית שלי, זה לא ככה.‬
‫ניסיתי, באמת. את יודעת?‬
‫והיא אמרה לי שאת לא מוכנה שאצור קשר,‬
‫והייתי חייב לכבד את זה.‬
‫אתה אומר שניסית.‬
‫ניסית!‬
‫אולי לא הייתי מוכנה. כעסתי.‬
‫ואני עדיין כועסת,‬ ‫אבל זה לא תירוץ בשבילך לא להתאמץ‬
‫ליצור איתי קשר בתור הבת שלך!‬
‫איך זה הפך לאחריות שלי‬ ‫לנסות לתקן את מערכת היחסים שלנו?‬
‫יש לך זכות מלאה לכעוס עליי.‬
‫כן, הנטל הזה היה עליי,‬ ‫אבל גם התביישתי מכדי ליצור קשר.‬
‫מה היה לי להגיד לגברת צעירה ויפה…‬
‫בחייך!‬
‫אתה לא יכול לשחק אותה הקורבן במצב הזה. לא.‬
‫קח אחריות.‬
‫"אני מצטער, לינדה."‬
‫אני מצטער.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני לא יודע איך להגיד את זה,‬ ‫אבל אני מצטער.‬
‫לא הייתי צריך לעשות את זה.‬
‫אני יודע שזה לא יעלים את מה שעברת.‬
‫את אפילו לא צריכה לסלוח לי.‬ ‫אני אבא נורא, אני יודע את זה.‬
‫אני מצטער.‬
‫בבית החולים אמרו שאין להם מה לעשות.‬
‫אז אני צריכה להחליט…‬
‫מתי לנתק את המכונות.‬
‫אפשר לבוא איתך?‬
‫בבקשה.‬
‫- לינדה: תמיד אוהב אותך.‬ ‫אימא שלי. העוגן שלי. החברה הכי טובה שלי. -‬
‫- נוחי על משכבך בשלום‬ ‫סיפוגאזי בוטהלי -‬
‫- עזבת את העולם‬ ‫באותו יום שבו הבאת אותי לעולם. -‬
‫- נוחי על משכבך בשלום. -‬
‫- נוחי על משכבך בשלום‬ ‫סיפוגאזי בוטהלי -‬
‫את יפה כל כך.‬
‫היי, יפהפייה. את נראית מדהים. תסתובבי.‬
‫מקסים. תעבדי עם זה, טוב?‬ ‫כשתגיעי לשם, תני בראש.‬
‫היי, מהממת. תני לי לבוא.‬
‫מתה על זה. בואי נסדר קצת?‬ ‫-טוק־טוק.‬
‫היי.‬
‫אולי שפתון עליה. בסדר, אחלה.‬
‫רק באתי לומר בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫אלוהים. כולן נראות מדהים.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני גאה בך.‬ ‫-תודה.‬
‫בהצלחה, כולם.‬
‫בסדר. תודה, אפרי.‬
‫היי.‬
‫אני דיקלדי, חברה של לינדה.‬
‫בסדר. אני אנזוקולה, אבא של לינדה.‬
‫נעים להכיר אותך, אדוני.‬
‫נהדר להכיר את מעגל החברות של לינדה.‬ ‫אני אקרא לה בשבילך.‬
‫- שמעתי על אימא שלך. -‬
‫- אני מצטער.‬ ‫הייתי צריך לתת לך את הפרחים. -‬
‫- תודה על ההודעה. אתה צודק לגבי הפרחים. -‬
‫- החלטה אמיצה מצידך. -‬
‫נולאזי!‬
‫בבקשה.‬
‫את חושבת שאי פעם תסלחי לו?‬
‫את תסלחי לנו?‬
‫בחייך, לינדה.‬
‫אני פה, לא?‬
‫תודה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫הלו.‬ ‫-בת משפחה של נולאזי קומאלו?‬
‫בת משפחה?‬
‫היה מקרה חירום. היא הובהלה לחדר הניתוח.‬
‫- נולאזי הובהלה לבית החולים.‬ ‫תפגשי אותנו שם. -‬
‫בסדר.‬
‫וינסטון, אני חייבת ללכת.‬
‫לאן את הולכת? אני די בטוח‬ ‫שיש לך פגישה קבוצתית אחר כך.‬
‫נולאזי הרגע…‬
‫עליי למהר לבית החולים.‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫אני הולכת.‬
‫שאדה, אם תצאי מהדלת…‬
‫שאדה!‬
‫היי.‬
‫אני מצטערת על אימא.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי.‬
‫אז מה שלום נולאזי?‬
‫היא הובהלה לחדר הניתוח.‬ ‫הם מבצעים ניתוח קיסרי חירום.‬
‫בסדר.‬
‫כן, הייתה לה רעלת היריון קשה.‬
‫הייתה לה היפרדות שליה‬
‫או משהו כזה.‬
‫הם אמרו שיש סיכוי של 50-50 שהיא…‬
‫לא תשרוד.‬
‫אני עוזבת את וינסטון.‬
‫גבירותיי, שתיהן יהיו בסדר.‬
‫זאת ילדה.‬
‫בואי הנה. בואי לדודה שאדה.‬
‫היא כל כך חמודה.‬ ‫-יש לה…‬
‫היא כזה, "היי".‬
‫קדי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫באמת.‬
‫אני יודעת.‬
‫היי, מי זאת?‬
‫מי זאת?‬
‫מה?‬ ‫-היום הייתה תצוגת האופנה שלך.‬
‫והשם "קדי"?‬
‫טוב, הנושא השנה היה השראה.‬
‫אז…‬
‫בואי לאימא, מתוקה.‬ ‫בואי, מתוקה. אני מצטערת, מתוקה.‬
‫תניחי אותה כדי שתוכלי תנוח.‬
‫כן.‬ ‫-בבקשה.‬
‫חברה…‬
‫אני לא יודעת אם שמעת, אבל…‬
‫אימא לא שרדה.‬
‫לינדה.‬
‫לא. אל… לא.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה רגע שמח.‬
‫נכון?‬
‫איבדנו מישהי שאנחנו אוהבות,‬ ‫אבל גם קיבלנו מישהי שאנחנו אוהבות.‬
‫כן.‬
‫סיפוגאזי.‬
‫לינדה,‬
‫נראה לי שאני רוצה לקרוא לתינוקת סיפוגאזי.‬
‫מתנה שקיבלנו.‬
‫כי לך ולתינוקת שלי‬ ‫יש יום הולדת באותו היום.‬
‫לא.‬ ‫-לינדה.‬
‫אלוהים.‬
‫לינדה, שכחנו את יום ההולדת שלך.‬ ‫-נכון.‬
‫לא!‬
‫אחותי.‬ ‫-יום הולדת 30 שמח.‬
‫תודה.‬
‫יום הולדת שמח!‬ ‫-תודה.‬
‫יום הולדת שמח לשתיכן!‬
‫כל כך הרבה דברים קרו. אני מבינה.‬
‫מה לעזא…‬
‫ואו, הייתי צריכה לנחש.‬ ‫-זה לא כמו שזה נראה.‬
‫זה אף פעם לא ככה!‬
‫אני באמת איהנה מהגירושים האלה, וינסטון…‬ ‫-שאדה.‬
‫שאדה!‬ ‫-איש האלוהים.‬
‫ואו!‬
‫את יכולה לסגור את הדלת, בבקשה?‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫לחיי…‬
‫לחיינו.‬ ‫-לחיינו.‬
‫נחמד.‬
‫חבר'ה.‬
‫בסדר.‬
‫תשיגו חדר!‬
‫בסדר. נשאיר אתכן לבד.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תיהנו.‬ ‫-תודה.‬
‫ביי, רבותיי.‬
‫לאט לאט.‬
‫זאת את?‬
‫כן.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫מוטב מאוחר מאשר לעולם לא.‬
‫כן.‬
‫אני מניחה שנוכל לקרוא לזה‬ ‫חודש יום ההולדת של לינדה.‬
‫זה תמיד זמן טוב לחגוג אישה כמוני.‬
‫מה דעתך על "30 המגשים של לינדה"?‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬ ‫-הלילה יהיה פרוע, בנות.‬
‫ראיתן מה היא עשתה עם קנדי?‬
‫הלילה וכל לילה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מספיק.‬
‫טוב, אני מצטערת.‬
‫אתן יודעות מה, בנות,‬
‫העובדה שכולכן כאן אחרי כל מה שקרה,‬
‫זו באמת מתנת יום ההולדת‬ ‫הכי טובה שיכולתי לבקש.‬
‫אני אבכה.‬ ‫-לחייך! לפני שתתחילי לבכות.‬
‫יום הולדת שמח.‬ ‫-יום הולדת שמח לי.‬
‫"יום הולדת שמח לי‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫"יום הולדת שמח, לינדה היקרה‬
‫"יום הולדת…"‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬