Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Hallå? - Callum.
Jag vill träffa dig om 15 minuter.
Va? I kväll? Nu?
På den här platsen.
Jag tror inte att jag hinner.
Okej. Jag kan messa dina skärmdumpar till din flickvän om du vill.
Eller din mamma.
Nej. Snälla, säg inget till min mamma.
Var här om 15 minuter. Annars får alla på din kontaktlista se dina skärmdumpar.
Fan... Inte nu.
Ja, hallå?
Ambulans, tack. Kanske polis. Det har skett en olycka.
Nej, det ligger nån på vägen. En man. Kanske nån i bilen. Jag tror att de...
Okej...
Ja. Ja, jag kan kolla.
Mannen på vägen är...
Nej, det tror jag inte att han är.
Okej. Ska jag bara hänga kvar? Lämna mig inte ensam.
Fan...
Nej, passageraren. Det ser illa ut.
Nej, det ser ut som att de...
Fan...
- God morgon. - Varsågod.
Cerys Jones, högpresterande bankir, försvann för sju år sen.
Misstänkt självmord.
Var har hon varit?
Av det vi kan se har hon legat på is.
I sju år?
Vi vet inte hur länge innan vi har gjort ordentliga tester.
Och bilen?
Den anmäldes stulen i södra London för tio dagar sen.
Killen som ringde in det? Vad hette han?
- Aldrich? - Callum.
- Vad gjorde han här? - Ja, det är frågan.
Han åkte från jobbet hit, men vi har inte kunnat utröna varför.
Han såg platsen, ringde larmcentralen och gick upp i rök.
Det handlar inte bara om fel plats vid fel tidpunkt, eller hur?
- Nån ville ha honom här. - Ni får inte komma genom.
Jag måste. Jag har väntat för länge.
- Vem är det? - Det är mamman. Corinne.
Hej, Corinne. Jag är kommissarie Luther. Jag är ansvarig för att hitta din son.
Var är han?
Det vet vi inte. Inte än.
Den här brottsplatsen är... ovanlig.
Min son är nånstans där ute just nu, och ni måste hitta honom.
- Jag ska göra mitt bästa. - Det räcker inte. Du måste lova.
Du måste lova att du hittar Callum.
Okej.
Jag lovar.
Du ska få hem din pojke. Okej? Försök att inte oroa dig för mycket.
Nej, slappna av. Det handlar inte om dig och dina böjelser.
Det finns en snubbe, kommissarie Luther.
Han är ansvarig för att hitta en ung kille som heter Callum,
men jag kan tyvärr inte låta det hända.
Lyssna nu. Jag har hört att Luther är något av ett ruttet äpple.
Problemet är att han är ett väldigt analogt äpple.
Han finns knappt på nätet, så det är därför jag ringer dig.
Jag vill ha allt om honom.
Varje dold liten hemlighet, varje intim skandal.
Jag vill ha hans korruption.
Jag vill ha bevis på alla felsteg, alla missgärningar.
Alla gränser som han har gått över.
Jag vill ha... hans skam.
Ovanliga scener utspelas utanför Old Bailey i London,
efter att media har fått tillgång till komprometterande material om John Luther,
en ansedd polis, som nu står åtalad för ett antal allvarliga brott.
Han står nu åtalad för ett chockerande antal brott,
däribland inbrott, vittneshot, manipulation av bevis och mutbrott,
en lång rad påstådda fall av att ta lagen i egna händer.
Hans kritiker säger att han har känt sig ha rätt att ta rättvisan i egna händer.
Kommissarie John Luther ansvarade för jakten på den försvunne Callum Aldrich,
när han greps. Londonpolisen har fått hård kritik för hur de har skött fallet.
Kommissarie Luther grep nyligen seriemördarna Jeremy och Vivian Lake,
och ansvarade för sökandet efter Callum Aldrich.
Polisen har sagt att det fortfarande är högsta prioritet att hitta Callum Aldrich.
Lycka till, kompis.
Snart kommer Luther att köras ut genom grindarna till Old Bailey
till ett långt fängelsestraff på högsäkerhetsfängelset Hawksmoor.
Som före detta polis är det ingen som vet hur hans liv kommer att bli där.
Okej, jag tror att vi börjar bli redo att sätta i gång.
Stå upp om ni hatar polisen!
Skynda dig.
Stå upp om du hatar polisen!
Då så. Kom igen.
Ur vägen. Kom igen. Flytta på er!
- Kom igen. - Fan ta dig, snutjävel.
Flytta på er. Ur vägen!
Backa. Kom igen.
- Akta ryggen, snutjävel. - Dra åt helvete.
Kom igen. Rör på påkarna.
BASERAD PÅ TV-SERIEN SKAPAD AV NEIL CROSS
- Hallå? - Mamma?
Vem är det här?
- Mamma, kan du hämta mig? - Vem är det?
- Mamma, det är jag. - Callum? Är det du? Callum?
Callum?
Hej, det är Callum. Jag missade ditt samtal. Lämna ett meddelande.
Hallå?
Callum?
Det är jag. Det är mamma.
Hej, det är Callum...
Callum?
Det är Callum...
Kommissarie Raine. Ja. Okej.
Vår reporter John Cunningham är på plats.
Vi har få detaljer än så länge. Brottsplatsen är avspärrad,
men enligt obekräftade uppgifter har man hittat flera kroppar i huset.
Vi väntar på bekräftelse på att en kropp är den saknade tonåringen Callum Aldrich.
Polisen har inget officiellt uttalande.
Åtta offer. Alla var saknade tills i går kväll.
Huset tillhör en saudier som inte har varit i landet på fem år.
Mördaren måste veta det. Ta reda på hur. Det äldsta brottet är 11 år gammalt.
Det senaste är från förra året. Var har kropparna lagrats under tiden?
Vem skulle ha utrymme, tid och pengar att göra nåt sånt här?
Det här har planerats och utförts under många år,
så vi har mycket data att gå igenom, men...
Om ni kan hitta en gemensam nämnare mellan de här offren, bara en...
...så har vi vår mördare. Nu sätter vi i gång.
Hitta sambandet.
Fan...
Nej! Nej...
Mamma!
Mamma! Snälla, hjälp!
Hej igen, John.
Vet du vem det var? Det gör du säkert. Stackars Callum.
Vet du vad? Jag hade honom. Ja, jag hade honom undanstoppad,
och jag stod bredvid dig på en busshållplats.
Jag erbjöd dig en halstablett, och du tog den.
Jag såg dig rakt i ögonen, för jag var nyfiken.
Jag ville veta om du skulle se det i mig.
För det är väl den du är, eller hur?
Mannen som vet allt om såna som jag.
Men du såg mig inte.
Och nu sitter du i en bur för att jag satte dig där.
Jag undrar vad du kommer att känna när du ser det som händer härnäst.
Är allt okej?
Fint som snus.
Du har en besökare.
Vem?
Barbra Streisand. Hur fan ska jag veta?
Corinne?
Du kommer åtminstone ihåg mitt namn.
Självklart minns jag ditt namn.
Vad gör du här, Corinne?
- Corinne, jag är hemskt... - Vet du vad de gjorde med honom?
Nej.
Kan du berätta?
Varför?
Så att du kan hjälpa till?
Det har du redan lovat mig en gång.
Du såg mig i ögonen och lovade.
Men du hade visst viktigare saker för dig.
Jag hoppas att nån berättar vad de gjorde med min son.
Jag hoppas att du aldrig sover igen.
Vänta, Corinne. Corinne...
Lögnare.
Tack för att du gjorde det här. Jag hade aldrig kunnat köra själv.
Det är verkligen ingen fara. Jag...
Vad du än behöver.
Vad som helst. Du behöver bara be om det.
Polisen har ännu inte gjort nåt uttalande,
men vi vet att det fanns många döda i en brand som bröt ut strax före midnatt.
Vi inväntar ytterligare information för att se om omständigheterna...
Inga grannar. Mycket plats...
Ursäkta. Ni har ett samtal. Han säger att det är brådskande.
Tack. Kommissarie Raine.
Kommissarie Raine, det är kommissarie John Luther.
Eller, det är det ju inte.
Jag var kommissarie hos er.
Så klart. Jag har hört talas om dig.
- Hur lyckades du nå mig? - Callum Aldrich. Det var mitt fall.
Jag är medveten om det, ja.
Mördaren kontaktade mig och skickade en inspelning av Callums död.
Han skickade också ett meddelande.
Jag kan inte tänka mig hur det känns.
- Men han har faktiskt kontaktat alla. - Va?
Han skickade inspelningar av morden till alla de åtta familjerna.
Varför ger han sig tillkänna? Varför gör han det just nu?
Jag ska berätta varför. För att nåt är på gång.
Vad det än är, så måste han ha en publik. Det är den sortens personlighet han har...
Läs av rummet. Sluta, John.
Var ett steg före. Bry er inte om var han kom från, utan vart han är på väg.
Det räcker nu! Tror du att jag bryr mig om en korrupt polis oavklarade affärer?
Tror du att jag behöver råd av dig?
Du kan inte hjälpa mig, och Gud vet att du inte kan hjälpa Callum.
Det är ändå mitt fall.
Nej, det är mitt. Du frånsade dig det när du gjorde det du gjorde.
Ärligt talat är jag glad. Jag är glad att du får skämmas.
Jag är glad att det gör ont att vara där du är, för det ska det göra.
Ring inte hit igen.
Om du gör det hamnar du i isolering resten av tiden. Uppfattat?
Bra gjort, Raine. Jag är fortfarande polis.
Nej... Nej, det är du inte.
Inte längre.
Ring fängelsechefen och be dem ta hans telefon. Tack.
Ärligt talat vet jag inte varför du ringer. Det är inte mitt område.
- Jag är bara en tjuv. - Jag vill inte gifta mig med dig.
- Jag vill att du gör ett jobb. - Problemet är vem jag gör det för.
För helvete...
Du... Jag litade inte på dig när du hade lagen på din sida. Varför ska jag det nu?
Har du sett nyheterna?
Bishops Avenue-grejen? Har du sett vad den jäveln har gjort?
Ja, jag såg det.
Då förstår du varför jag måste ut härifrån.
Du skojar.
Jag vet vad som hände dig och din mamma. Jag vet att du var åtta år gammal.
Därför ringer jag dig av alla människor, för att du hatar såna här jävlar. Jag med.
Vad ber du mig om då?
Stå still!
Okej...
Att jag är här inne...
Jag vet att det gör ditt liv väldigt svårt.
Gör mig till nån annans problem.
Förflytta mig i kväll.
Vi kan inte bara trolla fram det. Det finns system.
Jag vet, och därför måste du ge dem vad de vill ha.
Låt dem ge sig på mig. Så hårt att systemet måste agera.
Då måste jag förflyttas.
- Låta dem ge sig på dig? - Ja.
- Hur är det vettigt? - För att jag är redo.
Kan ni göra det?
Javisst, rent teoretiskt, men...
Om det går snett så är du död. De kommer att döda dig, John.
Okej. Jag kan leva med det.
Låt dem komma.
Fan också...
Titta. Helvete.
Ta första hjälpen-lådan! Tillkalla all personal!
- Rör dig inte, för helvete! - Ner på marken!
Öppna dörren!
Kom igen! Öppna dörren nu!
Håll händerna stilla!
Kom igen! Upp med dig! Skynda på!
Kom igen!
Bu.
Jag kan inte stanna länge.
Jag ville bara svänga förbi...
...och visa dig en sak.
Hon sa inte vad som bekymrade henne.
Men hon var rädd för nån.
ÄNNU EN UNG KVINNA FÖRSVUNNEN
Vem är hon rädd för, tror du? Stackars lilla Brigida.
...den oroväckande ökningen av försvunna ungdomar...
Nej, älskling... Snälla, öppna ögonen.
Omständigheterna runt Brigidas försvinnande liknar
den franska studenten Camille Fontaine och den kroatiska tonåringen Jakov...
Vet du vad?
Du sa alltid...
...att jag borde prata med nån om det här.
Så det är precis det jag gör.
För att...
Jag kommer ut
Jag vill att världen vet Jag vill att alla ser
Jag kommer ut
Jag vill att världen vet Jag vill att alla ser
Det var som fan...
Köpte du den av tjocke Thommo Chitwood?
Ja. Femhundra spänn och en Bowie-bootleg.
Blå vinyl. Den har aldrig gjort mig besviken.
Det gör den aldrig.
Om man tar hand om den, vilket du inte har gjort.
Ja...
Tack, Den.
Jag ordnade det du bad om.
Perfekt.
Du, Luther...
När du nitar den här jäveln...
Ge honom vad han tål för mig.
Skada honom.
Sköt om dig, John.
Ja.
Kommissarie Raine.
När då?
Okej...
Okej, tack.
Vad är det, chefen?
Luther är ute.
Vad är han?
Ute.
Intendent Schenk.
Bara Martin. Jag har gått i pension.
Eller... De pensionerade mig.
Kommissarie Raine.
Min ersättare.
Hur är det på jobbet?
Mycket att göra. Får jag slå mig ner?
Du vill väl ha bakgrundsmaterial i Aldrich-fallet, men då måste du gå till...
Jag vet vem jag måste gå till. Det är problemet.
Han sitter i fängelse, men bakgrundsmaterial är inget etiskt dilemma.
- Men han är inte i fängelse. - Men...
Så klart inte.
Du... Är han din vän?
- Ja. - Du känner honom. Du vet hur han tänker.
Om John är din vän hittar du honom och ber honom låta bli min utredning.
Men om John Luther dyker upp och vägrar lyda order,
som vi båda vet att han gör, skjuter insatsstyrkan ihjäl honom.
Så...
Martin...
Jag ber dig inte fånga honom åt mig. Det kan vi göra.
Jag ber dig rädda hans liv.
Nej!
Mamma!
Mamma! Snälla, sluta!
Hej igen, John.
Vet du vem det var? Det gör du säkert. Stackars Callum.
Mördaren nådde honom med en FM-sändning. 65,8 på FM-bandet.
Spåra frekvensen till källan, så hittar ni John.
Helt jävla fantastiskt. Tack, Martin.
Ta in honom.
Vad gör du resten av dagen?
God morgon.
- Vi har inte öppnat än. - Det är polisen.
Får jag se din bricka?
Jag glömde den i min andra rock. Jag är ledsen.
Vad heter du?
Derek. Vet du vem jag är, Derek?
Det tror jag inte.
Vet du verkligen inte vem jag är?
Nej, verkligen inte.
Varför sänder du en inspelning av ett mord till mig?
Nej!
Vänta!
Fan också...
Sitt ner! Jag vill att du gör mig en tjänst.
- Sitt där och gör inget dumt. Förstått? - Ja.
Archie, vi har spårat signalen. Jag skickar koordinaterna nu.
Var är den?
- Var? - I skåpet.
I skåpet. Idioter.
- Har du lyssnat på det? - Nej.
- Har du? Inte? - Nej!
Bra. Det är för jävligt. Vet du vad det är?
En ung mans sista andetag.
Han heter Callum Aldrich, och det är för jävligt.
Jag vill hitta jäveln som gjorde inspelningen.
Du ska hjälpa mig och berätta hur sändaren hamnade här.
- Det kan jag inte... - Inte? Okej. Då så.
Nu kommer jag att göra nåt hemskt mot dig, som, jag vet inte, tatuera ditt jävla öga.
Hur sätter man på den? Sätt på den!
Så där, ja. Sitt still. Rör dig inte!
Jag tänker inte göra det. Vet du varför?
Jag har en grej som jag har haft sen jag var liten, som nåt slags instinkt,
när man ser på nån och kan läsa dem och säga om de är goda eller onda.
Jag kan se att du är en hygglig prick, Derek.
Ja.
Så jag tänker fråga dig igen. Hur hamnade sändaren där?
Den kom med bud.
Är det ett jävla skämt?
Nej! Den skulle stå på i 24 timmar, sen skulle jag dumpa den.
Fortsätt.
- Det var allt. - Va?
Du kanske inte förstår, men det är över. Polisen är här. Jag är här.
Kom igen nu.
- Jag träffade en man på nätet. - Ja...
Han var inne på extrem underkastelseporr. Vi utbytte fantasier länge, flera månader.
Sen ville vi fortsätta på riktigt.
Han hade väldigt specifika behov.
- Han ville bli överraskad. - Okej...
Han gav mig sitt namn, sin adress, när han kom hem från jobbet, larmkoden...
Snabbare. För helvete.
En kväll väntade jag när han kom hem.
Vi hade ett stoppord, men han sa det inte.
Så jag fortsatte.
Jag bara fortsatte...
...för det var inte honom jag hade pratat med.
Jag hade blivit lurad.
Av nån som låtsades vara den här mannen för att få honom att bli överfallen.
Han visste inte vem jag var eller vad jag gjorde där.
Beväpnad polis! Ur vägen!
- Och sen? - Utpressning.
- Han hade spelat in allt jag gjorde. - Och vem var han?
- Jag vet inte. - Inte?
Nej, jag vet inte! Jag bara...
Jag har aldrig träffat honom. Jag gör bara det han säger.
Jag måste ställa det här till rätta.
- Det måste jag. - Okej.
Det kommer att sluta illa för dig, men inte så illa som du tror.
- Inte om du hjälper mig fånga honom. - Jag kan inte.
Jo, det kan du.
För helvete! Vad är det för nåt?
Han messar mig.
Beväpnad polis!
Han använder aldrig samma mobil mer än en dag.
Du borde ha gett mig den tidigare.
Beväpnad polis!
Rummet är säkrat!
Kom igen! Hitåt!
Säkrat!
Är stället färdigt?
Det är färdigt.
Och det sista av boskapen?
På väg enligt schemat.
Så vi är klara att åka?
Vi är klara.
Skål för mitt nya liv.
Jag skulle bli glad om du kunde komma på invigningsfesten.
MÅLTAVLOR
SKULDER - ABORT - SEXUALBROTT
Var vill du ses?
Ja, ja... Nu.
PORNOGRAFI
OTROHET
DROGER - BEDRÄGERI - SPEL
OTROHET - SJÄLVMORDSFÖRSÖK
Herregud! Vad håller du på med?
MÖJLIG MÅLTAVLA
Schenk.
Tjena.
- Jag undrade när du skulle ringa. - Ja. Du är visste tillbaka på jobbet.
Som konsult, ja. Jag hjälper dem fånga dig.
Hur lyckades du hitta mig?
Jag snokade lite i din cell.
Jag hittade radion inställd på en död station.
Du lyssnar ju på BBC Radio 4.
Ja, det eller cricket. Det var bra gjort.
Ja, det finns liv kvar i den gamla jäveln.
Det har jag aldrig tvivlat på. Lyssnar de?
Inte än.
Jag har honom.
Vad menar du med det?
I princip. Jag har ett nummer.
Hur då?
Det spelar ingen roll. Ni kan ändå inte använda det än.
Bunta inte ihop mig med dem.
Med tanke på att det erhölls av en förrymd brottsling
tror jag att det kan bli svårt att ordna en rannsakningsorder.
Kan du göra mig en tjänst och spåra numret?
- Det vet du att jag inte gör. - Kom igen, är du rädd att få sparken?
En sista gång för gamla tiders skull. Han använder engångsmobiler. En per dag.
Ring mig igen om 15 minuter.
- Vill du slå vad om 20 pund? - Om vad då?
Att jag tar honom innan ni tar mig.
Säg 50.
Han har stake åtminstone. Det kan man inte ta ifrån honom.
Jag vet hur det känns.
Jag har suttit i samma stol och känt samma sak, men vi kan spela dubbelspel.
Gör som han säger. Spåra telefonen. Ge honom en plats.
Luther distraherar oss från fallet.
Det värsta som kan hända är att han blir gripen före tedags.
Det bästa?
Han har rätt, och leder dig rakt till mördaren.
Men om jag vore Luther skulle jag anta att vi två pratade.
Så klart vet han. Han bryr sig bara inte. Han vill bara gripa och stoppa förövaren.
Vi måste gå in hårt.
- Ju hårdare desto bättre, tänker jag. - Är han inte din vän?
Jo. Men det betyder inte att du ska lita på honom.
- Okej, chefen, kör vi eller inte? - Telefonen är på Piccadilly Circus.
Snyggt.
Alla enheter, vi söker en svart man i området runt Piccadilly Circus.
Närma er inte den misstänkte.
Ursäkta? Jag är sen till min fru. Får jag låna din mobil?
Jag har tappat min. Det tar två minuter. Tack. Du har räddat mitt liv. Tack.
Var är han nu?
Stillastående i 20 minuter. Fortfarande Piccadilly Circus.
Det är nåt som känns fel. Vad väntar han på?
John, identifiera målet, men gör inget närmande.
Jag älskar dig också.
- Tack så mycket. - Tack.
Okej. Luther går till fots i Soho, på väg mot Piccadilly Circus.
Följ honom.
Kör.
Okej, vi har bekräftat att Luther är på Piccadilly Circus.
Ska vi ta honom?
Vi är redo att gå in.
Låt Luther identifiera en misstänkt, sen tar ni dem båda.
Uppfattat.
Vem är det?
Du vet vem det är.
Ur vägen!
Ursäkta. Hallå där!
Ur vägen! Polis!
- Kör! - Okej. Då kör vi.
Stopp!
- Backa. - Okej. Titta på mig.
Backa!
Kör!
- Okej... - Backa.
- Okej. Ta det lugnt. Sluta. - Backa.
Det är över nu. Okej? Det är över.
Jaså? Varför säger du så? Det ska precis börja.
- Vad är det som händer? - Vänta bara...
Dång...
Vad gör du? Sluta.
Dång...
- Spring! - Polis! Ur vägen!
Ser du mig nu?
Beväpnad polis! Ur vägen!
Ner på marken, nu!
- Rör dig inte. Ner på marken! - Rör dig inte!
Båda två, på marken nu!
Okej!
Ner på marken!
Ur vägen!
Hallå där!
Ur vägen!
Förlåt! Ur vägen!
Ur vägen!
För helvete...
Möjlig observation. Försöker genskjuta.
Beväpnad polis! Polis!
- Kom hit! - Rör er inte!
Kom hit! Sätt handklovar på honom!
- Polis! Rör er inte! - Börja med honom och ta mig sen.
- Rör er inte! - Okej.
- På mage! - Okej.
Fan!
Vänta! Kom tillbaka!
Fan!
- Okej, kompis. Okej... - Fan...
- Okej. Vad heter du, kompis? - Jamal.
Lyssna. Se mig i ögonen.
Kan du det? Ta det lugnt, så tar jag en titt på ditt ben.
- Beväpnad polis! - Slappna av.
- Backa! - Gör mig en tjänst och bara lyssna.
Sätt mig i handklovar, men låt mig hjälpa Jamal.
Hjälp mig här, okej? Kom igen.
- Freddie! - Har du nåt förband?
- Jag har här. - Jag blev knivskuren.
Okej. Ta det lugnt. Han skar av en artär.
- Fan! - Helvete...
Jag ska försöka trycka in alltihop.
- Du måste ligga still, kompis. - Kommissarie Luther.
- Ja, kompis. - Förlåt att jag slog dig.
Det är okej, för jag är efterlyst. Så klart får du slå mig.
Herregud!
- Vi jobbade ihop en gång. - Jaså? Med vad då?
Sätt press på det.
- Cameron Pell. - Cameron Pell?
- En skolbuss och allt det där. - Jaså?
Jag minns dig. Du gjorde ett bra jobb.
Bra jobb. Du gjorde ett bra jobb.
- Han försvinner fort. - Du måste dra. Stick.
- Va? Jag kan inte lämna dig. - Spring! Jag mår bra. Jag är okej.
Freddie fixar det här. Visst, Fred?
- Ja, jag fixar det. Stick. - Stick nu.
- Freddie? - Nita honom åt mig.
- Stick. - Du är en bra polis, okej?
Ta det lugnt, Jamal. Hjälpen är på väg.
Polis skadad!
Jamal... Vakna för helvete!
Jamal... Polis skadad!
MAMMA
Jag trodde att den jäveln satt i fängelse.
Ja, inte längre.
Hur stort problem blir det här?
Jag vet inte.
- Det har varit ett stort problem hittills. - Så... Ta hand om det åt mig.
Det här är en stor dag för mig.
- Vad fan betyder det? - Ta bara hand om det, okej?
Du vet ju vad som kommer att hända.
Tänk dig din frus min när hon får veta vad du gjorde.
Eller dina kollegor.
Domaren.
Herregud, din mamma...
Är allt okej?
Nej. Din vän ger mig panikattacker.
Ja, han brukar göra det.
RÖDA BUNKERN
EN INBJUDAN TILL MORD
GRATIS FÖRHANDSTITT
GÅ MED NU!
Ja?
Arkady! Jag skulle behöva att du åker före och gör saker klara.
Jag blir några timmar sen.
Så klart. Är det nåt problem?
Nej. Inget problem.
Jag måste bara stanna och ta upp en till.
Hur ser det ut annars?
RÖDA BUNKERN
Sajten är uppe och redo för start.
De är många.
- Sjyst. Då ses vi snart. - Vi ses snart.
Tysta, är ni snälla.
Tysta!
John, var är du?
Kan jag bara få prata med henne?
Vad vill du, John?
Hur mår han?
Han dog, John.
Du bara...
Du stod inte ut med att inte stå i centrum och nu är en bra man död.
Är du stolt nu?
Om du vill ta in honom måste du hålla honom kvar medan folk kommer på plats.
Okej, John.
Avsluta det du skulle säga, snabbt.
Vad vet vi om hur han väljer ut sina offer?
Inget jävla dugg. Det finns inget mönster alls.
De måste ha nåt gemensamt. Nånting.
- I så fall kan bara han se det. - Ja, precis.
Vad vet vi om hopparna?
Ingen av dem var typiskt sårbar. Alla hade jobb.
De hade emotionellt och finansiellt stöd och alla tjänade bra.
Ja... De var bra människor, eller hur?
Ja. Okej. Förklara.
Det spelar ingen roll vem man är. Alla har vi nåt som vi vill hålla hemligt.
Nåt som man skäms för. Det kan vara nåt sexuellt, ekonomiskt eller brottsligt.
Problemet är att nu för tiden lever folk sina hemliga liv på nätet.
Jag tror att han lurar där, och fiskar efter hemligheter.
Men han går inte till dem. Han är inte dum. Då åker han fast.
Därför använder han utpressning för att få dem att komma till honom.
Herregud, John...
- Alla? - Ja, alla.
Jag tror att han har räknat ut att under rätt förhållanden
kan rädslan för skammen, rädslan för att bli avslöjad,
rädslan att åka fast vara mycket starkare än rädslan för döden.
Hur fångar man nån som kan komma åt vem som helst?
Han är en parasit. Han livnär sig på det.
Han är på Millfield Avenue i SE1.
John? Är du där? Du försvann...
John?
Hej, mamma.
- Anya Raine, har du legat och sovit? - Nej.
- Har du legat i sängen hela dagen? - Nej.
Jag har det tufft på jobbet i dag, så jag kanske inte kan köra dig i morgon.
Det är ingen fara. Okej.
Men ta en Uber på mitt konto. Ingen suv, för du är inte Rihanna.
Om vi inte hinner prata innan dess...
Lycka till. Jag älskar dig.
- Jag älskar dig. - Och... om köket är en röra, blir jag sur.
- Köket är skinande rent. - Okej.
Jag älskar dig. Hej då.
Anya...
Manda, är det du?
Anya?
Jag hade honom, Corinne.
Jag hade honom.
Jag tror att den här mannen visste nåt.
Han visste nåt om Callum som Callum ville hålla hemligt.
Som vad då? Jag förstår inte.
Jag vet inte. Han kanske...
- ...stal pengar, eller fuskade... - Han skulle aldrig göra nåt sånt.
Nej. Men vad det än var, var nog litet, men väldigt viktigt för Callum.
Han gick med på att träffa den här mannen.
Och betala honom.
Corinne, jag vet att det här är svårt, okej?
Jag är ledsen för det jag tänker säga.
Jag tror att du känner honom.
Jag tror att han finns i ditt liv.
Jag förstår inte vad det betyder.
Det betyder att jag måste få veta
om nån ny har kommit in i ditt liv sen du förlorade Callum.
Det kan vara en vän...
Nån som du träffade i stödgruppen...
Kanske i sociala sammanhang...
Han är trevlig. Han är varm.
Han vill aldrig ha nåt i gengäld. Han...
Vi har ju Tommy, men det är inte han.
Tommy?
Kan du berätta om honom?
Jag träffade honom på en stödgrupp.
Han förlorade sin fru under fruktansvärda omständigheter.
Det var verkligen fruktansvärt.
Han körde mig till fängelset när jag...
Det är inte möjligt.
Det vore ju...
Han har varit här. Han har tagit upp de här fotona.
Han har rört vid dem. Han har tröstat mig.
Snälla, säg att han inte är så grym.
Snälla, John...
- Jag måste låna din telefon. Får jag det? - Ja. Den är där inne.
Vi har pratat med familjerna.
John hade rätt.
Åtminstone fem av dem har på nåt sätt blivit vänner med en man i 40-årsåldern.
Olika namn, men samma ungefärliga ålder, längd och allmänna beskrivning.
- Är några av namnen äkta? - Nej.
Inte i sig själv, men alla hävdar att de hade en fru
som brändes till döds i ett hus på Eccleston Square.
Tidsangivelserna är allt mellan 2007 och i dag.
Bra jobbat.
MISSTÄNKT MORDBRAND ECCLESTON SQUARE
Jag kan inte prata nu, Anya.
Mamma!
Anya?
TRYCK FÖR ATT SE BILAGA
Mamma...
Rör henne inte. Jag ska döda dig, din jävel.
- Om du rör ett hår på hennes huvud... - Tyst nu, tyst...
Vet du vad jag heter, Odette?
- Ja. - Har du berättat det för nån?
- Nej. - Bra. Det ska förbli så, är du snäll.
Vill du ha tillbaka din dotter?
Fan ta dig. Ja.
Då får du vara snäll och ta hand om Luther-problemet åt mig.
Tror du att du kan göra det, för att få tillbaka Anya?
Jag skulle vilja att du föreställer dig en sak åt mig.
Kan du det, Odette?
Jag skulle vilja att du föreställer dig...
...den smärta jag kan tillfoga dig
när jag njuter av att utnyttja henne.
Archie har rätt. Det är en återvändsgränd.
Du har fel, Odette. Det kan bli nåt. Det är bra.
Nej, det är en hägring. Bara ett skenbart mönster. Lyssna...
Du har varit till stor hjälp, men vi tackar dig och du är fri att gå.
Jag ringer om vi behöver dig igen.
- Odette... - Vi är klara här. Tack.
Vad har vi?
Du hade rätt. Han har tagit sig in i deras liv och blivit vän med dem.
Okej...
- Har vi ett namn? - Ja, vi har ett namn.
Vem är han?
Jag tänker inte säga det, John. Du kan inte dyka upp och förstöra allt.
- Jag vill inte det. - Så bra.
Jag är skyldig dig en tjänst, så jag går med på att ses.
Du ska sitta i handklovar i min bil. Inga trick.
Herregud...
Du kan bevittna gripandet innan jag griper dig.
Det här är ett engångserbjudande som löper ut om fem sekunder.
Kan jag lita på dig?
Vi är förbi det stadiet.
Okej. Visst. Men jag väljer plats.
VÄLKOMMEN TILL DOVERS HAMN
God kväll. Vad vill ni ha?
Jag vet inte. Det har varit en lång dag. Vad föreslår du själv?
- En lång dag kräver en martini. - Nej.
Whisky? Vi har en 18-årig Glenmorangie, Tullamore Dew...
Ett glas vatten.
Om det gör dig lycklig kan jag ta med bubblor.
Kommissarie Raine.
Vem är han då?
- Jag berättar i bilen. - Nej.
Som du vill.
Han heter David Robey. Aktiemäklare.
Misstänkt sexualbrott för sex år sen. Inga bevis.
Några månader senare vill hans fru skilja sig, men blir skadad i en brand.
Misstänkt mordbrand. Inga bevis.
Överlevde frun?
Om du vill kalla det det.
- Var är din bil? - Runt hörnet. Nästa till höger.
Odette...
Gå bara till bilen.
- Vad har han för hållhake på dig? - Min dotter. Så...
- In. - Raine...
Om du gör det får du aldrig tillbaka henne. Det vet du.
Jag vet en sak. Han hade aldrig tagit henne om inte du hade lagt dig i.
När du kom nära hade han utnyttjat henne för att kontrollera dig.
- In i bilen. - Hon lever just nu. Okej?
Han dödar henne så snart det passar honom.
- Det räcker. - Och du kommer att leva.
- Han älskar det, så att du... - Håll käften.
- Lägg bort den där. - Tyst. In i bilen.
Lägg bort den. Han skulle älska att du aldrig kan erkänna vad du gjorde.
- Du skulle skämmas. Lyssna. - Tyst.
Han behöver dig, och han behöver din dotter.
- Herregud! - In i bilen, nu!
- In i bilen! - Vi skulle kunna utnyttja det.
För att få hem henne. Du och jag kan göra det. Odette!
Okej...
Okej. Om vi gör det här får ingen veta om det.
Inte Schenk, ingen, för han har nån inne i utredningen.
- Jag vet. - Hur då?
- Jag bara vet. Jag känner honom, okej? - Ut med dig.
Vad gör vi nu?
Hon är svag. Det är svårt för henne att prata.
Tack.
Georgette, jag är kommissarie Raine, och det här är...
Kommissarie John Luther.
- Jag tror att du vet vad David har gjort. - Lämna mig i fred, snälla.
Vi kan tyvärr inte göra det.
Var är chefen, Archie?
- Jag vet inte. Hur så? - Fan också. Ingen kan få tag på henne.
- Hon jagar väl en ledtråd. Hur så? - Luther hade rätt. Det är nåt på gång.
RÖDA BUNKERN KOM IN
KOMMER SNART
Herregud i himlen...
Alla på skärmen har anmälts saknade de senaste veckorna från hela Europa.
- Kan vi spåra servern? - Nej.
SE DEM BRINNA
Så...
Vad händer?
Användare får titta och rösta på hur offren ska dödas.
Ge mig ett ögonblick. Jag kommer strax.
SE. DEM. DÖ.
Han är en god man.
Nej, han är inte en god man.
Du tror att han skickade oss som ett test, men så är det inte.
Titta på mig.
Här. Titta på mig, är du snäll.
Du har ingen som helst anledning att vara rädd.
Inte längre.
Jag vet att du försökte stoppa honom. Det var därför han gjorde det här mot dig.
Vi måste få veta var han är.
Jag vet att du kan berätta det, för han tycker om att berätta för dig.
Han har min dotter, Georgette.
Chefen?
John.
Var är du?
I kyrkan.
- De har god öl där, eller hur? - Verkligen.
Jag ringer för att säga att vi nog inte söker bara en man.
- Det handlar nog om en hel operation. - Vad betyder det?
De driver ett rött rum.
- Röda rum existerar inte. De är en myt. - Ja, det är poängen.
Han vill att alla ska tro att han är deras värsta mardröm.
En mardröm som kan komma åt vem som helst var som helst.
Var ligger det? Det här röda rummet?
Jag kan inte säga det.
Jag förstår.
Ett sista anfall, va?
En sista chans att driva ut den där dödslängtan som du har burit på hur länge?
Jag är ledsen, chefen, okej? Jag vet att jag har svikit dig...
...för ofta.
Det var inte mig du svek.
Tragedin är att du är en bättre människa än du nånsin lät dig själv vara.
Jag tänker inte be dig att lita på mig, men jag tänker be dig om en sista tjänst.
Så klart.
Vad då?
Kolla dina sms.
Kan du göra det?
Hur kan jag låta bli?
Toppen.
VÄLKOMMEN TILL DOVER
Du bad mig att hitta henne, och jag hittade henne.
Jag har sett att hon har använt sitt pass.
Var då?
En passagerarfärja på väg till Norge.
Och utredningen vet inget om det?
Det är en ganska tidsbegränsad situation.
Okej. Bra.
Lyssna nu, Archie.
Nej, du... Lyssna själv.
Lyssna...
Det finns bara en människa som kan ha lett Raine hit.
En kvinna, så klart.
Jag vill att du besöker henne och ser till att hon inte pratar med nån annan.
Hör på... Nej.
- Snälla... - Archie.
Kan du inte lämna mig i fred nu?
Lyssna nu, kompis. Du har kommit så långt. Det finns ingen återvändo.
Jag vill bara att du gör en sista pytteliten sak åt mig.
Okej? Sen är det över. Det är din utväg.
Se det som att öppna en dörr till en framtid utan mig i den.
Odette?
Är du redo för det här?
- Jag gör det. Jag är här. - Jaså? Vad som än händer?
Har du barn?
Nej. Då hade du aldrig ställt den frågan.
- Aj. - Förlåt.
Det var inte snällt.
Jag och min fru hade aldrig tid.
Sen tog tiden bara...
...slut.
Jag vet att du förlorade henne.
Jag förstår inte.
Vad då?
Du verkar vara en hygglig människa. Varför gjorde du allt du gjorde?
- Ja... Jag såg inget annat sätt. - Att göra vad då?
Det som måste göras.
Jag är hemskt ledsen.
John sa att nån skulle komma...
...men han visste inte vem det kunde vara.
Men jag visste.
Vad har han för hållhake på dig, Archie?
Hur hemskt kan det ha varit för att du ska tillåta allt det här?
Ja, det lustiga är...
...att det inte var så hemskt.
Inte egentligen.
Enligt Georgette är det fem kilometer kvar.
Det är drygt två kilometer kvar.
Vi kan inte stanna.
Mamma!
- Mamma! Hjälp mig! - Odette. Vänta.
- Herregud! - Nej!
Mamma! Hjälp mig, nån!
Hjälp!
Tack.
Åh, nej!
Det borde vara du!
Herregud!
Ut härifrån! Försvinn!
Det är inte hon. John?
Hallå?
Okej. Är kamerorna på?
Streamar vi?
Okej. Då så. Då kör vi.
Och tre, två, ett.
Välkomna till Röda bunkern.
Vi har fått in och räknat alla era röster,
och ni förväntar er nog att vi ska börja med Brigida.
Det var faktiskt en av er som undrade om den ljuvliga Jakov
kunde skinna henne som en orm, vilket verkligen fick mig att skratta.
Men det råkar falla sig så att vi har en överraskning åt er,
och kvällens alldeles särskilda gäst är kommissarie...
Nej, han är inte kommissarie längre. John Luther.
Nå, John...
Jag tänkte börja fråga dig, eftersom du ju lär vara en expert på sånt här...
Tror du att jag kan hjälpa att jag är som jag är?
Tror du att nån av oss kan göra det?
Du, jag skiter fullständigt i det.
Nej, det är väl klart.
För du har ingen aning om hur det är att vara född som en av oss.
Att leva hela sitt liv utan att kunna uttrycka vem man är...
...av rädsla för att såna som du ska agera poliser över oss.
Men nu behöver ingen vara ensam längre, eller hur? Inte ens vi.
Vi kan skapa en plats där vi alla kan samlas och uttrycka oss själva.
Och slippa vara rädda för människor som du.
Mamma!
- Anya. Raring... - Mamma!
- Herregud, jag är så... - Snälla!
- Nej! - Mamma!
Snälla, låt bli!
Du är ett jävla avskum.
Låt henne vara!
Nej...
- Nej! - Sluta!
Rör henne inte! Ta av den!
Lyssna nu. Det finns en väg ut för henne.
Fan ta dig. Släpp mig. Sluta!
Odette, vill du stoppa det här?
Du har möjlighet att göra det. Du behöver bara säga det magiska ordet.
Sluta.
Snälla.
Då så...
Jag trodde inte att nån av er skulle dyka upp i kväll...
Men eftersom de redan har gjort det...
Mamma, hjälp mig ut!
Det jag skulle vilja göra är...
Jag skulle vilja att du...
...hugger honom.
Kan du göra det, Odette, är du snäll?
Gör det inte, mamma. Mamma!
Jag kan inte göra det.
Du kan inte. Du vet vad som händer då, eller hur?
Nej, sluta! Snälla, sluta.
Säg åt honom att sluta, snälla! Sluta!
Mamma!
- Okej... - Mamma!
Odette...
Finns det nåt bättre sätt?
Mamma, låt bli. Mamma!
Blunda, Anya.
Du måste sluta. Snälla!
Jag sa blunda.
Snälla...
Gör det bara. Oroa dig inte.
- Jag är ledsen. - Var inte det. Gör det.
Jag är ledsen.
Gör det. Kom igen.
- Okej. - Okej.
Där har vi det.
Trots all deras sötsliskiga självgodhet är den enda skillnaden mellan dem och oss
vem vi får göra illa, och under vilka omständigheter.
Hur kan de rättfärdiga det? Alla de "goda" människorna?
De intalar sig att vi är de onda.
Ja. Alla de där monstren säger till er och mig...
...att vi är monster.
Okej. Duktig flicka.
Duktig flicka.
Mamma...
Låt henne vara, din jävel!
Nu så...
Din tur, kompis.
Jag skulle vilja att du krossar hennes vänstra knäskål med den.
Gör det snabbt.
Nej.
- Du måste. - Jag kan inte göra det.
Mamma!
De dödar henne. Snälla.
Alla ni som tittar just nu, era IP-adresser spåras,
och polisen är på väg till er. Om jag vore ni skulle jag sticka.
Det är okej. Det här är förresten en dömd före detta polis.
- Han vet inte vad han pratar om. - Inte sant.
Alla bevis kommer att brännas upp efteråt.
Ni är alla säkra. Ni är på en säker plats, och ingen vet att vi är här.
Förutom Georgette.
Ja, hon lever och har hälsan. Dessutom berättade hon för polisen var vi är.
De är på väg och de är väldigt förbannade på dig.
Hon tittar nog i en sån där liten kamera och ser ditt korkade lilla ansikte,
efter att du har berättat dina pinsamma hemligheter.
Alla kan se dig, men de kan inte se dig som vi kan.
David Robey.
Vi vet vem du är och vem du skäms för att vara.
Gnisslar du fortfarande tänder?
Av ångest? Gör du fortfarande det?
- Var det det hon sa? - Ja.
Du har gnisslat tänder hela ditt liv, och har aldrig lyckats bli av med det,
eftersom du är så ångestriden. Ångestriden, svag och patetisk.
- Var det det hon sa? - Ja.
Du gör det nu. Han gör det nu. Ni ser det inte, men han gnisslar tänder.
Jag minns dig faktiskt. Du stod bredvid mig på en busshållplats
och erbjöd mig tuggummi.
Jag minns det. Jag tänkte: "Vad är det med den svettiga idioten?"
John! Spring!
DÖRR LÅST
Spring!
ÅTKOMST NEKAD
Det är okej. Det är ingen fara. Vi ska åka hem, raring.
Vi ska åka hem, okej? Okej.
FÖRBRÄNNINGSPROGRAM PÅBÖRJAT
Vi måste gå. Kom.
Det är okej...
Du måste bort från ventilen. Det är fotogen. Annars brinner vi alla.
Jag brinner hellre.
FÖRBRÄNNINGSPROGRAM STARTAT
Ner på knä med händerna bakom huvudet. Nu!
Backa.
- Ner på knä. - Backa!
FÖRBRÄNNINGSPROGRAM STARTAT
Nej! Den är låst!
Nej! Rör henne inte!
- Du! Öppna dörren! - Öppna, är du snäll!
Snälla, hjälp!
- Öppna dörren! - Hjälp!
Mamma, det går inte!
Nej!
Kan du nå den?
HUVUDKAMMARE
Bra. Spruta.
DÖRR OLÅST
- Den här vägen. - Tack.
Jag är okej. Kan ni ta henne?
Ja, jag är okej. Ja.
Tjena.
Jag är visst skyldig dig 20 pund.
Vi sa 50.
- Ja, just det. - Ja.
- Jag hoppades att du hade glömt. - Nej.
Tack.
Du vet vad som måste hända nu, John.
...har identifierats som John Luther, före detta kriminalpolis i London.
Han tros ha fått livshotande skador när han ska ha förföljt den misstänkte...
- Tjena. - Tjena.
Var är jag?
Ett säkert hus. Uppenbarligen.
- Regeringen? - Ja.
Jag tror att de fick bort det mesta av blodet. Fina lagningar.
Vilka är de här?
Jag vet faktiskt inte riktigt.
Det blir nog inte fängelse.
Ett jobberbjudande, kanske?
Om jag får?
Inofficiellt...
...gjorde du ett utmärkt jobb.
Vad händer nu då?
Chefen skulle vilja prata med dig.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu