Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MAKE ME BELIEVE
Sæt farten ned!
Tag den nu, min blomst.
MIN BLOMST
Farmor!
Hvor er du?
Farmor!
Hvor er du, min blomst?
-Farmor! -Er fru Aysel heller ikke hjemme?
Min bedstemor nævnte hjerteproblemer, og jeg kan ikke få fat i hende.
Du er Doruk, ikke?
Nej.
I det mindste er du konsekvent.
Jeg kan ikke få fat i hende. Først ringede den, men nu er den slukket.
Vores vindue er lukket,
men måske er det åbent her.
Det er lukket.
-Den ringer, men hun tager den ikke. -Den er derinde!
Hvad hvis de ikke kan tage den?
Seriøst?
Der røg min dør!
Hvad laver I, børn?
Hold på den der.
I er nogle babyer.
Du kan ikke nævne hjerteproblemer og så ikke tage telefonen.
Og jeg havde travlt på arbejdet.
Hvor var I to?
På stranden.
Min telefon er åbenbart død.
Og jeg efterlod min her.
Hvordan skulle jeg vide, du straks ville komme?
Hvad havde du da ellers troet?
-Så er det nok! -Ja.
Vi er ikke børn.
Når jeg ringer, er det altid: "Jeg er i Europa."
"Her er intet signal. Ringer senere." Eller: "Jeg er på et bjerg. Ring senere."
-Hold nu op. -I to har aldrig tid til os.
I kommer kun, når I tror, vi er ved at dø.
Jeg har målt op, men kan ikke installere den i dag.
Det er fint, sønnike.
Det er fint, jeg er her.
For hvis du ikke var her, ville det ikke være fint?
Man ved aldrig. Der kan være indbrudstyve eller rudeknusere.
-Måske må nogen træde til. -Jaså?
Er du ikke for gammel til at lege prins på den hvide hest?
Du skal ikke teste mig.
Så du kan huske, hvor gammel jeg er?
Vi må hellere gå.
Han er nok træt efter turen.
Hvis I bliver utrygge, så kom hjem til mig.
Kom så.
Jeg lader den blive her. Den er jo ubrugelig nu.
-Kom, bedstemor. -Lad os gå.
Det var bare et par skrammer. Jeg har ikke ødelagt den.
Nar.
Min blomst, er du okay?
Jeg har det fint. Bedre end de fleste 20-årige.
Men er du okay?
Hvorfor brød du min dør ind?
Har du ikke en nøgle?
Jeg var på vej på arbejde og vendte om. Jeg tænkte slet ikke på en nøgle.
Jeg frygtede også at miste dig.
Jeg går ingen steder, søde.
Jeg vil aldrig lade dig være alene. Jeg har savnet dig så meget.
Min lille pige.
Hvorfor er jeg her?
-Hvad? Hvad er det for et spørgsmål? -Bedstemor!
Du har lavet aubergine-börek.
Hvad er du ude efter?
Mit uduelige barnebarn. Du har ikke ringet i månedsvis.
Jeg får da Ulaş til at se til dig hver uge.
Jeg har bare haft virkelig travlt på arbejdet.
Det kan ikke være derfor, du er sur. Der er noget andet.
Jeg er blevet forsømt.
Tror du, jeg ville forsømme dig?
Du er min dronning.
Jeg har savnet dig.
Selvfølgelig har du det.
Hør her.
Gør det ikke igen, okay?
Ring til mig. Jeg kommer ligegyldigt hvad.
-Okay? -Okay.
-Skat. -Men börek skader ikke.
Lad os spise. Velbekomme.
Hun siger, hun er okay, men jeg bliver weekenden over.
-Hvordan går det? -Det er mandedelen.
Kerem har været på fru Selins kontor hele dagen.
Han vil lave næste måneds forside.
Fru Selin virker ret positiv.
Jeg kan ikke engang gå én dag. Hvad tænker han?
En udenlandsk model, der er i landet for tiden.
Hun laver et samarbejde med et luksus-lingeriebrand.
De har en kollektion.
Fotoshootet er lavet. Han mangler kun interviewet.
Virkelig? Hvordan ser det ud?
REDAKTØR SAHRA ERDENIZ
Billederne er pæne,
men langt fra æstetiske.
Sexistiske opportunist.
"Vi venter bare på, at fotografen kommer, fru Selin."
Hvis fru Selin opdager, at du lyver,
får han forsiden og bliver chefredaktør.
Jeg prøver bare at trække tiden, Ahu.
Vi kan ikke engang kontakte hans agent.
Du driver mig til vanvid. Han er umulig at finde!
Tag det nu roligt. Jeg skal nok finde ud af det.
Bare vent på mit opkald, okay? Vi tales ved.
Okay. Jeg venter.
Kryb.
Du arbejder for meget.
Tag den lidt med ro, søde.
Hvis bare du vidste, hvad jeg går igennem.
Giv den til Semiha. Tallerkenen er hendes. Vi kan ikke returnere den tom.
Hvorfor mig?
Skal jeg gøre det, når nu mit barnebarn er her?
Hvad vil folk ikke tænke?
Gør det nu bare, min kære.
Kom så, afsted med dig, søde.
-Okay. -Kom så.
Deniz, kom ned et øjeblik.
Hvad så?
Sahra har en tallerken med. Tag den.
Jeg gider ikke hende der.
Jeg har dej på hænderne. Hun har stået der længe. Kom nu.
Utroligt.
Her.
Har du noget at sige, Deniz?
Så du husker mit navn.
Du har vel ikke lavet dem?
Hvad forskel gør det for dig?
De smager godt.
Tynde og lækre.
Så det kan ikke være dig.
Jeg håber ved gud, at din art uddør.
Drøm videre.
Fjols. Må du kvæles i den! Han er stadig den samme 15-årige dreng.
Sådan! Ja!
Tag den, Kerem! Ja!
Tag den!
Farmor!
Rolig nu. Hvad er der sket?
-Hvad har han nu gjort? -Ved du, hvad han gjorde?
Han prøvede at stjæle mit interview, men dit barnebarn klarer den.
Husker du fotografen, jeg har fortalt om?
Deniz Tunalı.
At kalde hans værker for fotografier yder det ikke retfærdighed.
De er små kunstværker.
Nå, men han havde vundet en prestigefyldt global pris.
Og så?
Så afviste han den.
Er det ikke utroligt?
Han er den første, der afviser prisen.
Det er latterligt.
Alle har været efter ham i månedsvis, men han er forduftet.
-Hvad mener du? -Han er væk.
Ingen ved, hvor han er.
Vi har kun hans navn. Vi kan ikke få fat i ham.
Hvis jeg bare havde et billede af ham…
Har du hørt om det, de kalder internettet?
Okay, farmor.
Prøv at søge på hans navn og fortæl mig, hvor mange resultater du får.
Hvis du ikke kan nå ham, hvorfor er du så glad?
Et magasin i England ville have et interview, men han nægtede.
Jeg spurgte min ven, der arbejder der. Hun gav mig hans agents nummer.
Hvad hvis han også afviser dig?
Det gør han ikke…
…for min forfremmelse afhænger af det.
Han skal bare overbevises.
KRYB
Hvad vil du, Kerem?
Fortæl fru Selin, at du ikke kan få fat i den berømte fotograf, og at du løj.
Eller må jeg fortælle det og samtidig blive forfremmet?
Du må ingenting.
Så hold dit vrøvl for dig selv,
og vent på interviewet.
Indrøm det. Jeg vandt. Accepter tanken om, at jeg er din chef.
Jeg vil hellere sige op.
REDAKTØR KEREM SOYLU
Ja, hvorfor ikke?
Den, der får forsiden, bliver forfremmet. Den anden siger op. Aftale?
-Aftale. -Jeg elsker at vinde.
Godmorgen. Hvad så?
En af mine katte vil ikke komme ned. Deniz sover stadig.
Stop. Jeg hjælper dig. Bare vent.
Vær forsigtig, søde.
Uduelige fjols.
-Vent. Jeg gør det. -Nej, jeg kan godt.
Åh gud! Hvad laver du?
-Tag det roligt. -Hvad sker der?
Vent. Vær forsigtig!
Flyt dig, Semiha.
Jeg er okay.
Åh nej!
-Pokkers! -For pokker, Semiha.
-Er Deniz ikke oppe endnu? -Nej, desværre.
Lad være! Der er ikke brug for ham.
-Jeg hopper. Kan I flytte stigen? -Vent.
Jeg kan ikke løfte den.
-Deniz! -Farmor, vent!
Jeg hopper bare. Jeg klarer mig, fru Semiha.
Bare flyt dig, så hopper jeg.
-Helt ærligt! -Vent, Sahra.
-Hvad sker der? -Hjælp. Hun sidder fast der.
Vækkede I mig for det her?
Hvad laver du der?
Prøver du at falde ned igen?
Jeg tænkte, det var bedre, at jeg faldt end fru Semiha.
-Hvor betænksomt. -Uansvarlige idiot.
Tal pænt, ellers kan du blive deroppe.
Hvorfor klatrer du i træer?
Du spankulerer på gader i høje hæle. Du er ikke bygget til det her.
Jeg behøver ikke hjælp. Bare flyt dig!
Jeg hopper bare. Du er ikke en superhelt.
-Altså… -Åh nej!
Undskyld. Det var altså ikke med vilje.
Undskyld. Lad mig se.
Rør mig ikke.
Du har gjort nok. Jeg vil ikke have flere skader.
Gå hen og lap ham sammen.
Fru Semiha har sikkert klaret det.
Du kan også undskylde, mens du er der.
Kom så.
Her er din te.
Kom ind, søde.
Hvad i…
Jeg er…
Min farmor sendte noget førstehjælp, men I har allerede…
Jeg tager det. Tak.
Jeg kender dette billede.
Gør du? Det er fra Deniz' første udstilling.
Du husker det nok.
Deniz tog mange billeder som barn.
Han var vild med det, så han blev ved.
-Deniz Tunalı? -Ja, Tunalı.
Så fotografen, der tog dette billede, Deniz Tunalı,
er den samme Deniz Tunalı som dit barnebarn?
Ja, den samme. Mit barnebarn.
Deniz Tunalı.
Deniz Tunalı er her, Ahu, og jeg gav ham kraniebrud.
Og jeg skal sige op, hvis jeg ikke bliver forfremmet.
Så smid alt og kom her. Jeg skriver, hvad du skal tage med.
Så en pige dukkede bare op,
tog din dyrebare hjelm og kastede den mod en glasdør?
Så tog du den op og gav hende den.
Du gav hende den hjelm, jeg ikke engang må røre.
Så slog hun dit hoved.
Det var fantastisk gjort af hende.
-Det hele er din skyld. -Hvad? Mig?
Hvorfor skulle du pludselig til Lesbos?
-Et glas vand. -Det er ikke så slemt.
Godt, du er her. Dronning Semiha savner dig.
Og ved du hvad? Hun har helt sikkert ret.
Du taber hovedet nogle gange.
-Du bliver vred uden grund. -Jeg har grund til at være vred på hende.
Hvad mener du?
Vent. Den pige…
Jeg må møde denne pige.
Se dig lige.
Skal jeg være lykkelig eller trist?
Det er blevet lidt kompliceret.
Jeg skulle have indset det, da jeg så udstillingen.
-Den båd… -Hvilken båd?
Glem båden.
Det er mit problem. Hvad skal vi gøre?
Jeg kender Deniz. Han vil ikke tilgive mig.
Det er flere år siden.
Ikke? Han har sikkert ændret sig.
Folk ændrer sig ikke, Ahu.
Vi får intet interview, hvis han ikke tilgiver mig.
Godmorgen!
-Godmorgen. Stå op! -Hvad?
Op! Nu går det løs. Kom så.
Ej, Sahra. Det er for tidligt selv for os.
Bare en time mere. Én time.
Bare en time.
Vær ikke fjollet. Op med dig. Vi må ud og shoppe.
-Kom nu! -Det er en ferieby.
Butikkerne åbner ikke så tidligt. Er du skør? Bare én time.
Hallo?
Godmorgen.
Hvilken udgave af bladet sagde du?
Okay. Jeg tjekker med det samme.
Mange tak. Hav en god dag.
Godmorgen, fru Semiha.
Godmorgen, søde.
Jeg tænkte, vi alle kunne spise morgenmad sammen,
så vi kan mindske spændingerne, og jeg kan undskylde igen.
Hvis I har lyst.
Selvfølgelig, søde.
Okay. Super. Jeg ser lige til farmor.
Mens vi jagter august-forsiden, er vi ved at miste juli-udgaven.
Hvorfor har du intet sagt? Vi må tage fotoshootet med Mert om.
Og godmorgen til dig, søde.
-Godmorgen, piger. -Godmorgen.
Skal vi ikke bare flytte jeres kontor herhen?
Hvem er Mert? Han kan komme med.
Aysel, nogen skal stadig arbejde i Istanbul på denne måneds forside.
-Jeg laver te. -Jeg hjælper dig.
Godmorgen, min blomst. Hvor skal du hen?
-Hen og hjælpe. -Nej.
Jeg inviterede fru Semiha og Deniz over.
Mens Ahu laver te,
så lad os diskutere, hvorfor du intet har sagt,
mens jeg har ledt efter Deniz Tunalı overalt.
Hvad var der så sket?
Du ville jage knægten rundt.
Du ville plage ham ihjel.
Så jeg tænkte, I skulle slutte fred først.
Sikke en god idé.
Seriøst. Gik det, som du ville?
Jeg fik dig ikke til at flække hans hoved.
-Hvor er teen, Aysel? -Jeg kommer, søde.
Hold op med at plage mig.
Her, søde.
Den står oven på skabet.
Hvor er min gave?
I skabet i stuen.
Her er böreken.
Sådan.
Hvor er Deniz? Sover han stadig?
Han kom ikke hjem i nat.
Godmorgen. Tag noget kaffe.
Hvorfor hører jeg det fra dig og ikke en smuk kvinde?
Bare accepter din skæbne, min broder.
Op med dig.
Lad os tage til dronning Semiha og få morgenmad.
Min dag skal ikke spoleres ved at drikke kaffe med dig.
Hun har sikkert spist morgenmad for længe siden.
Man spiser morgenmad, når man står op. Uanset tidspunktet.
-Fint, så bliv her. Det må du selv om. -Okay, fint.
Hvad i…
Hvem er Deniz?
Ham, der ikke kan smile.
Han er sød.
Men hans billeder er mere imponerende end ham.
Hvordan kan en, der kan indfange så intense følelser, være så stor en nar?
Hvorfor kom I ikke i aftes?
-I missede en dejlig morgenmad i haven. -Det er dit gnavne barnebarn.
Jeg sagde, dronning Semiha nok savnede mig, men han blev bare jaloux.
Han er også sur på nabopigen. Den gnavpot.
Fantastisk börek.
-Tag noget, Ulaş. Værsgo. -Hvad laver du?
Seriøst…
Jeg elsker dig. Jeg tager min börek i haven.
-Hvor skal du hen? Giv mig den! -Hvorfor?
-Slip! -Hallo! Hvad laver du?
Nu kan du gå.
I to bliver aldrig voksne.
Jeg fik den største.
Så I er barndomsvenner?
-På en måde. -Nej.
Vi var ikke venner.
Faktisk langt fra.
Hvad er jeres problem med hinanden?
-Velbekomme. -Deniz.
Et øjeblik. Jeg er tilbage om lidt.
Hvad er det?
Til at erstatte din.
Selvom den gamle ikke fejler noget.
Nå. Men det er min undskyldning.
Jeg bad Ahu om at tage en ny med, og det gjorde hun.
Åh nej.
Jeg…
Jeg ringede til butikken og bestilte en,
så de antog nok, den var til mig.
Det beklager jeg virkelig.
Det er okay, Ahu. Du behøvede ikke at købe en.
Tak for venligheden.
Altså…
Det her burde ikke være sket.
Jeg kan faktisk godt lide farverne.
Også jeg, men den gamle havde affektionsværdi.
Men jeg vidste jo, at frøken Sahra er god til at ødelægge gode minder.
Så du har ikke skylden, Ahu.
Men dronning Semiha mangler en gryde.
Det her bliver en god gryde. Tak.
Gnavpot.
Hvis du gerne vil have Kerem som chef, så bare sig det, Ahu.
Okay. Jeg begynder Operation Trojansk Hest.
Jeg taler om Ulaş. Han bliver vores trojanske hest.
Han fortæller os alt om sin vens smag, svagheder, hvad han kan lide at lave…
Hele hans rutine.
Okay, men hvordan vil du gøre det?
Sådan her.
Hej. To gin og tonic, tak.
Undskyld. Jeg genkendte dig ikke.
Ulaş, ikke?
Arbejder du her?
På en måde. Det overrasker mig at se jer her.
Vi havde brug for at komme lidt ud.
Vi hørte, at dette var det bedste sted, så vi ville se det.
Klart. Er I sultne?
Overrask os.
Okay. Jeg laver jeres drinks først.
Hvad er planen?
Okay. Ulaş kommer om et øjeblik, vi inviterer ham til at sidde hos os.
Når Deniz kommer, er han tvunget til at sidde her.
-Hvad hvis han ikke kommer? -Det gør han.
Er der forresten noget nyt om juli-forsiden?
Da du hader alt, er svaret desværre nej.
Vi kan ikke finde noget nyt og originalt hver gang.
Det har I bare at gøre. Værsgo.
-Må jeg være med til at finde på idéer? -Klart. Sid ned.
Sådan.
Hvad tænker I? Hvad vil I gerne have?
Jeg har været i reklamebranchen, så sig frem.
Temaet er bæredygtig mode.
Et stort brand vil lave miljøvenlig mode af genbrug.
Mit hold skriver om det.
Selve artiklen er fin, men billederne er en katastrofe.
Vi kunne ikke tilfredsstille fru Sahra.
Hvorfor ikke tage billederne her?
Dette er lige stedet, du har ledt efter.
Hvad leder du da efter?
Noget frisk og naturligt,
der både peger på fortiden og fremtiden, simpelt, men sofistikeret,
og ægte.
Undskyld mig.
Hej, chef. Deniz vil have sin hjelm.
Okay. Jeg skal nok hjælpe jer.
Hej, Deniz! Kom her.
De spørger konstant om et interview.
Giv mig hjelmen.
Hent begge hjelme fra mit kontor.
-Begge? -Babakale.
Der er fantastisk ved solnedgang.
Der er smukke fiskerbåde og en bølgebryder.
Udsigten er fantastisk. Deniz kan køre dig.
Imens kan Ahu og jeg undersøge alternativer.
Hvad sker der?
Undskyld os. Kom her.
Vær ikke sådan en nar. Vær høflig.
Ser du? En glimrende mulighed.
Tal hans sprog, grib øjeblikket, gør et eller andet skørt.
-Virkelig? -Ja.
Bare han ikke myrder mig, når jeg spørger om et interview.
Tager du den ikke?
Hvad venter du på?
Kan man komme helt derud?
Skal det være sådan her?
Vi er ikke 15 længere, vel?
Kan vi ikke tage til et mere roligt sted ved kysten?
Fint.
Nej.
Lad mig.
Som undskyldning.
For alt.
Lad os nu komme forbi det.
Er det dit nye tilflugtssted?
Vil du da også stjæle dette?
Jeg prøver at lære af mine fejl.
Her er godt nok fantastisk.
At rejse og udforske…
Du har ikke tid til det, vel?
Jeg kender meget bedre steder.
Jeg hører, du aldrig forlader huset, når du er her.
Elsker du stadig at kigge på stjerner?
Samler du stadig sten fra steder, du vil huske?
Du husker det.
Det var dig, der påstod at have glemt.
Er du sindssyg, kvindemenneske?
Nej!
Hvor skal du hen?
Seriøst…
Du er utrolig.
Bravo!
Mine nøgler er væk.
Hvad mener du?
Det er umuligt.
Har du tabt dem i vandet?
Ja! Jeg er faktisk sindssyg, så jeg smed nøglerne i.
Men hvorfor gik du i vandet med dem på dig?
Hvad skal vi gøre?
Vi går.
Hvad mener du?
Deniz…
For en gangs skyld. Bare én gang.
Kan det ikke bare gå glat med dig én gang?
Er det umuligt?
Skal du såre mig hver gang?
-Hør her… -Tal ikke til mig.
Bare lad være, Sahra.
Deniz, seriøst…
Hold nu bare mund.
Deniz…
Undskyld.
Du skal ikke undskylde, Sahra.
Jeg ved ikke engang, hvad du undskylder for denne gang.
Når du undskylder, sker der dårlige ting for mig.
Bare lad mig være.
Kontakt mig ikke. Lad som om jeg ikke findes.
Jeg har et spørgsmål. Hvad er der mellem dig og Ahu?
Hvad er det?
Endelig er du ærlig med mig.
Hun er pæn og sød. Vi går godt sammen.
Fortæl mig nu, hvad dit problem med Sahra er.
Hun er tosset.
Hun har ikke ændret sig.
Hun opførte sig altid, som om hun havde ret til alt.
Intet har ændret sig.
Det må man give hende.
Jeg har ikke energi til at håndtere endnu en katastrofe.
Hyg dig med dit forhold, men bland mig udenom.
Du sagde, de ville synes om hinanden, hvis vi gav dem tid.
Hvad skete der?
Se på dem.
Deniz tog afsted ved daggry.
-Hvorfor gjorde Sahra sådan? -Hun har ikke gjort noget!
De har været efter hinanden i årevis.
En dag skal de nok indse det, men hvordan?
-Faktisk… -Faktisk…
-Sig frem. -Hør engang.
Hvad med at lege en lille leg med dem?
Det var præcis det, jeg tænkte. Det er en god idé.
Okay. Jeg er virkelig ked af det.
Jeg vender straks tilbage.
Okay. Tak. Hav en god dag.
Jeg troede, jeg kunne stole på mit hold.
Jeg knokler for næste måneds forside, men de kan ikke engang klare denne måned.
Skat, du er ikke sur på holdet.
Vær ikke hård ved dem uden grund.
Fortæl, hvad der skete i går aftes.
Det er lige meget. Det vigtigste er resultatet.
Deniz har beordret mig til ikke at kontakte ham.
Lad os tale med Ulaş. Måske kan han overbevise ham.
Han forråder ikke sin barndomsven for en pige, han kyssede i går.
Men han kan virkelig lide mig.
Nå, men lokationerne ser gode ud.
Det ville være bedst, hvis vi kunne få ruinerne med.
Okay.
Så lad os tage ud og se dem. Okay?
Jeg kan ikke overbevise Deniz.
Lad os i det mindste gøre vores sidste artikel genial.
Kom nu. Vær ikke sådan.
Tag dig sammen. Vi har brug for dit intellekt.
Endelig. Hvor har I været? Glem det. Følg mig.
Hvorfor er vi her, bedstemor?
Der er mange turister.
Vi kunne bare have bestilt din ting.
-Så sparede du besværet. -Hold mund og følg mig.
Vi kigger forbi kulturafdelingen. Din ven der kan hjælpe os.
Jeg sendte tøjet. De vil tale med brandet.
Overførslen er færdig. Vi er klar.
Og bureauet?
Det meste er klaret, men Mert skal ringe til fotografen og at få ham hertil.
Jeg hader fotografer.
Vent her. Jeg kommer om lidt.
-Velkommen, Deniz. -Tak.
-Hvad bringer dig hertil? -Jeg følger ordrer.
I plejede at undgå hinanden.
Hvad så? Har I sluttet fred?
Vi var ikke fjender.
Naim, kan du hjælpe mig?
Jeg kommer, fru Semiha.
-Hold poserne. -Hvorfor?
Bare hold dem. Jeg skal noget. Jøsses.
Jaså? Hvad skal du helt præcist?
Held og lykke.
Hej.
Jeg skrev til dig, men…
Hvad med en gåtur?
Jeg arbejder lige nu.
Det er okay. Bare gå.
Jeg kan sagtens klare det.
God arbejdslyst.
-Hvad så, gutter? -Vi beundrer bare skønheden.
Jaså?
Jeg har vist ikke inviteret jer, men…
Det er da altid godt at beundre skønhed. Vi ville bare se den tæt på.
Hvad fanden?
-Frue, du misforstår… -Jeg er ingen frue!
-Stop dem! -Frue…
-Jeg har jo sagt, jeg ikke er en frue! -Stop, frue!
Har du ikke fået nok, din nar?
Jeg sværger…
Hvem tror I, at I chikanerer? Jeg sværger, at jeg…
Hvad laver hun?
-Stop! Stop det! -Stop dem!
-Kom nu! -Stop så!
-Frue, stop. -Jeg sværger…
-Hvor er den anden? -Stop, frue. Det er slut.
Kom så.
-Kom. -Afsted.
Åh nej.
Hvad har vi gjort, Semiha?
Tusind tak. Helt seriøst.
Jeg har aldrig set en celle indefra, men nu gav du mig chancen.
Jeg er her ikke ligefrem hver dag.
Og hvis du ikke var dukket op, var vi ikke havnet her.
-Så det er min skyld? -Ja.
Hvis du ikke havde angrebet ham,
havde jeg haft retten på min side.
Utroligt.
Nu er hjælp en forbrydelse.
Så lad være med at hjælpe mig.
Bad jeg dig om hjælp?
Jeg undgik endda øjenkontakt som du sagde. Men hvad gjorde du?
Du sprang til.
Jeg sprang ikke. Det var dig, der sprang mest.
Du slog ham så hårdt, de dokumenterede hans skader.
Ja. Faktisk dem begge to.
For guds skyld. Du kender os, hr. betjent.
Hvis de ikke havde chikaneret Sahra, havde vi ikke siddet her.
Hverken frøken Sahra eller hr. Deniz har en skramme,
men mændene er gennembankede.
Kom ind!
GENDARMERIET
Kom ind.
Hendes farmor fik os til at chikanere hende. Vi er uskyldige.
Vi sagde til fru Aysel,
at det var forkert, men hun ville ikke lytte.
Vi tiggede dem. De ville ikke lytte. De kaldte det en god gerning.
Du ved ikke, hvordan fru Semiha kan være.
Hun er virkelig led.
Så vi var nødt til det.
Det skulle bare være et skænderi. Vi vidste ikke, Jackie Chan var med hende.
Alt står klart. Vi løslader jeres venner i morgen.
I behøver ikke vente her. Bare gå hjem.
-Mange tak. -Pas på de to damer.
Kom ikke i flere problemer.
Mange tak. Hav en god dag. Farvel.
De så godt nok medtagne ud.
Hav en god dag. Tak.
Det virkede vist med de tæsk, vi fik.
Ind med jer.
Det er for langt at gå.
Hop på.
-Jeg må ikke tale med dig. -Du behøver ikke tale.
Se det som en bustur.
Kan du sænke farten lidt?
Bangebuks.
Sænk farten, sagde jeg. Kan du ikke køre lidt langsommere?
Bangebuks.
Hvad er det for en lyd? Er det normalt? Er der noget galt?
Hvad sker der? Fortæl!
Er noget nogensinde normalt med dig?
Hvad har jeg gjort mod dig?
Hvad vil du have af mig?
Kør ind til siden.
-Kør ind til siden! Jeg vil af! -Okay, fint!
Du er den mest uforskammede, mest urimelige,
mest stædige, mest egoistiske og mest respektløse mand, jeg har mødt.
Du er så fordomsfuld,
at du ikke engang prøver at forstå den anden.
Du er så negativ.
Du er så negativ,
at jeg ikke kan gøre noget sødt nær dig.
Jeg kan bare ikke.
Jeg er en kujon, okay? Jeg blev bange.
Og jeg hader motorcykler,
fordi mine forældre døde i en motorcykelulykke.
Det kunne jeg have fortalt, hvis du spurgte til min angst,
men du besluttede at gøre nar ved bare at køre hurtigere.
Okay?
Er du så glad?
Jeg er måske kujon,
men du er ond.
Vi to udgør en fantastisk duo, ikke?
Hvad siger du?
Kan vi være venner igen?
Vi har aldrig været venner.
Og det bliver vi aldrig.
Jeg er nysgerrig.
Du er bange for motorcykler,
men tør godt skubbe nogen i vandet
og knuse glasdøre.
Du vil ikke have beskidte fingre, når du spiser fisk,
men du tør godt give fyre tæsk.
Hvem er den rigtige dig?
Du siger, intet er normalt nær mig,
og så kysser du mig lige bagefter.
Hvem er den rigtige dig?
Dem begge to.
Alt går bare amok, når jeg er i nærheden af dig.
Jeg går også amok.
Jeg kan ikke styre det. Det har jeg aldrig kunne.
Det er min ting.
Kontrol.
Vores tur til Babakale var min første gang på en motorcykel siden ulykken.
Jeg skubbede dig i vandet, fordi Ahu sagde, jeg skulle gøre nye ting.
Normalt går jeg aldrig i vandet uden at kunne se bunden.
Kald mig en kontrolfreak.
Hvad fisken angår,
så kan jeg ikke lide følelsen af olie på hænderne.
Det har jeg altid hadet.
Har du en kæreste?
Nej.
Hvorfor ikke?
Hvem minder hjelmen dig om?
Dig.
Hvad mener du?
Jeg købte den til dig den sommer.
Vi skulle køre rundt sammen.
Jeg fik aldrig givet dig den.
Det betyder…
…at det, der var mit, blev mit igen.
Hvorfor panikker I?
I må have regnet med det her.
I kender jo jeres børnebørn.
Det var ellers en god plan.
De tvang os til det.
De har undgået hinanden i årevis.
Hvorfor tror I, Deniz kun kommer på hverdage?
Hvad forventede I?
Det sker ikke, så bare giv op.
Det sker ikke.
-Sig intet til dem. -Stille.
Måske ved de det allerede.
-Skat! -Min blomst!
-Sønnike! -Søde!
Hvorfor er de så rolige?
Der er sket noget.
Ja. Der må være sket noget.
Søde.
Sønnike.
Du skjuler noget for mig.
Er der noget, jeg skal vide?
-At du er skør. -Vær ikke sådan, Sahra.
Hvordan?
Hvad kan jeg skjule om den nat, jeg var i varetægt?
Du er ved at blive skør.
Og intet går vores vej. Vi fik ikke tilladelsen.
Ulaş tog sig af det. Vi gør det på mandag.
-Og alle ved alt. -Hvad?
Hvad mener du? Ved de, jeg var i varetægt?
De ved kun, at vores berømte fotograf
har nogle komplicerede krav.
Hvornår er interviewet?
Altså…
Det er for tidligt at tale om det.
Jeg spurgte ikke.
Eller jeg kunne ikke,
for jeg ved ikke hvordan.
Jeg finder ud af det.
Okay. Du laver kaffen.
Okay.
Var fængslet ikke godt for dig?
Du siger, du kender folk, men du kunne ikke få os ud.
Det skulle I have tænkt på, før I gik amok.
Hej.
-Hej. -Hej.
Jeg har et spørgsmål, Ahu. Har Sahra også en øm arm?
En øm arm? Hvorfor?
Jeg var nysgerrig på, om hun også nød at være i varetægt.
Ingen anelse, men du kunne godt tåle lidt tæv.
Lad være, min broder.
Du er lige kommet ud. Kom nu ikke i ballade igen.
Dumme kryb!
Hun må have talt med Kerem. Det er okay. Det er deres rutine.
Hvem er Kerem?
Et dumt kryb. Du ville tæve ham, hvis du kendte ham.
Jeg ser til hende.
Hvad så?
-Han lød selvsikker. Han er ude på noget. -Har jeg begået en fejl?
Måske skulle jeg ikke have fortalt om Deniz.
Vær ikke fjollet. Endelig lykkes det efter flere måneder.
Men hvis Kerem ved det,
er selv min opsigelse ikke nok.
Han vil gøre alt for at få mig fyret.
Ahu, gennemgå alle detaljer, okay?
Du må ikke overse noget.
Okay.
Jeg tjekker alt.
Er du okay?
Arbejdsting?
Jeg ved, hvad du har brug for. Kom.
Kom nu.
Jeg var bare en møgunge. Stedet har ikke gjort noget.
Mindet var tilsølet.
Hvorfor er du sådan?
Du sagde ikke et ord til mig den sommer. Du ville ikke tilgive en simpel…
Den simple handling
at samle alle de dumme folk på vores særlige sted
for at feste med dem uden tanke for drengen, der kunne lide dig.
Var det dét?
Seriøst?
-Jeg vidste ikke, drengen kunne lide mig. -Det havde du, hvis du var kommet alene.
Du gav ingen signaler.
Du var den eneste, der ikke vidste det. Eller ikke ville.
Jeg gjorde alt for at få din opmærksomhed.
Det behøvede du ikke. Du skulle bare være dig selv.
Jeg var 15 år gammel.
Også jeg.
Vi kommer ingen vegne ved at tale om det. Okay?
Jeg undskylder.
Både til dig…
…og den dreng.
Hvorfor kom du ikke sommeren efter?
Jeg mistede mine forældre sidst i den sommer.
Det var deres årsdag.
Vi skulle køre et sted hen og fejre,
men jeg var i dårligt humør.
Så de to kørte på min fars motorcykel.
Og så…
…gik der tid, før jeg kom mig.
Det vidste jeg ikke.
Og da jeg endelig kom, var du her ikke.
Vi flyttede til Tyskland den vinter.
De blev skilt efter to år.
Min mor flyttede til Italien. Min far giftede sig igen.
Så vi lever tre forskellige liv.
Har I kontakt?
Jeg besøger dem, hvis jeg er i nærheden.
-Det er jeg ked af. -Lad være. Det er jeg ikke.
Det er bedre for alle.
Jeg skulle have indset, det var dig,
før fru Semiha fortalte mig det.
Da jeg så billedet til udstillingen,
var det så fængslende,
at det nærmest sugede mig ind.
Men jeg forstår ikke.
Hvorfor ville nogen afvise sådan en pris? Hvorfor flygte fra så stor en bedrift?
Er det ikke selve grunden til, at vi arbejder?
Hvad følte du, da du først så det til udstillingen?
Det er svært at sige,
men jeg blev…
Jeg blev fortryllet.
Dét er prisen, jeg vil have.
Billederne, jeg tager, indfanger ikke blot det ene øjeblik.
De indfanger mine følelser, mine ideer.
Min fortid, mine forventninger.
Alt, der gør mig til den, jeg er.
Og jeg…
Jeg deler det med alle, der kigger.
Jeg skaber en særlig forbindelse.
Det er ikke til konkurrence eller sammenligning.
Det er min pris.
-Voksede du op her? -Sådan da.
Her er smukt.
Jeg vil vise dig noget.
Åbn den.
En fra alle steder, jeg har besøgt.
For mig?
Godmorgen.
Hvad laver du?
Det eneste, jeg lærte på universitetet.
Hvad? Er du arkitekt?
Hvis et diplom gør mig til arkitekt. Men jeg har aldrig arbejdet med det.
Hvad er modellen til?
Et nyt hus?
Et gammelt hus.
Jeg tegnede det, mens jeg studerede.
Jeg tænkte, jeg ville bo sådan et sted, hvis jeg en dag stiftede familie.
Så arbejdede jeg på det som hobby.
Hvorfor er den ikke færdig?
Jeg havde ikke travlt.
-Tak. -Velbekomme.
Jeg har et spørgsmål.
Eller rettere, noget jeg ikke forstår.
Hvad er det?
Du har alle disse succeshistorier,
og ting, du har opnået med alt dit talent.
Hvorfor vil du ikke lukke folk ind?
-Hvad vil du gerne vide? Sig frem. -Nej.
Du fortæller mig det allerede,
men du giver ikke interviews, du er ikke i radio eller tv.
Det er min historie.
Det er privat. Det er mine sår.
Jeg deler kun med folk, der står mig nær.
Resten af verden må klare sig med de billeder, jeg tager.
Desuden er hele historien allerede indgraveret i de billeder.
Det må være nok.
Et sidste spørgsmål.
-Nu spørger jeg. -Okay.
Hvordan skabte du mysteriet, selvom dit navn var kendt?
At folk ikke ved, hvem du er, er et godt PR-træk.
Så længe man ikke tager til udstillinger og siger: "Det er mig",
er man kun et navn.
Du må ikke undervurdere Ulaş. Han er et sandt marketinggeni.
De burde give ham prisen.
Din…
Skål for dig.
Hvad i… Vent. Den er for varm.
Det er lækkert.
Ulaş?
Er der noget galt? Er pantertanterne okay?
Hvad?
Ahu vil tale med dig.
-Hvad er klokken? -Fire om morgenen.
Hvad så, Ahu?
Hvad?
Hvad mener du med, vi ikke har en fotograf, Mert?
Det blev bekræftet for to dage siden, men pludselig…
Jeg fandt ud af det, da jeg skulle hente ham.
Han er udenbys til et andet job.
Det er Kerem, ikke? Han står bag det, ikke?
Hvorfor spørger jeg? Hvem kunne det ellers være?
Men vi kan ikke bevise det. Det er utroligt.
Dumme kryb! Jeg tramper på hans hoved.
Magasinet skal i trykken, og vi har stadig ingen forside.
Bare rolig, I skal nok få jeres forside.
Bare slap af.
-Hvad mener du? -Jeg gør det.
Nej.
Det behøver du ikke. Jeg mener…
Tusind tak, men det behøver du virkelig ikke.
Han har lavet mange fotoshoots for mig. Han er vant til den slags.
Præcis. Hr. Ulaş har ret. Han lod mig lide meget dengang.
Det er fint. Jeg kan godt gøre det.
Jeg har et par betingelser.
For det første vil jeg ikke krediteres.
Og I skal skære ned på personalet.
Jeg vil have én makeupartist, én stylist og én gaffer.
De skal underskrive fortrolighedsklausuler.
Okay.
Vi to skal også underskrive en klausul. Ingen kys på settet. Det distraherer.
Vi starter ved ruinerne ved solopgang. I samler folkene.
Okay.
Gudskelov.
Godt.
Okay. Kom lidt nærmere.
Den klæder dig.
-Hvad? -T-shirten. Farven ser godt ud på dig.
Jeg har aldrig set Deniz arbejde før.
Hvad har du så set ham gøre? Fortæl mig lidt.
Ahu!
Hvad vil du, Ahu?
Hvad tror du, Sahra? Jeg vil have interviewet.
-Har du talt med ham? -Nej.
Og jeg gør det ikke, for han vil ikke. Jeg har opgivet det.
Hvad mener du? Ved du, hvad du opgiver?
Ja, det gør jeg.
En aftale er en aftale.
Jeg siger op.
Sahra, du opfører dig tåbeligt.
Han værdsætter dig nok til at lave et fotoshoot,
men du må ikke interview ham?
Vi krediterer ham ikke for det, Ahu.
Ingen vil vide, det var ham.
Et interview er noget andet.
Du er egoistisk lige nu.
Er jeg egoistisk?
Forstår du, hvad du beder om?
Ja, det forstår jeg udmærket.
Jeg beder dig om ikke at lade Kerem vinde.
Jeg beder dig om ikke at opgive os, hele dit hold.
Ved du, hvad du bringer i fare med én lille beslutning, Sahra?
Er det så nemt at vende ryggen til dine holdkammerater?
Lad os droppe det. Du forstår mig ikke.
Jeg forstår dig virkelig ikke.
Er det ikke derfor, vi er her? Tidspunktet er perfekt. Hvad venter vi på?
Jeg vil ikke udnytte den mand, jeg elsker, Ahu.
Okay. Tænk over det. Vi tales ved.
-Hvordan går det? -Helt fint.
Hvad med dig?
-Er der noget galt? -Nej.
Fik jeg skrevet under på ikke at kysse dig?
Nedtur.
Dette stod ikke i kontrakten.
Okay. Alle på deres pladser.
Damen i pink skal bevæge sig lidt til højre.
Okay. Hold den sådan her.
Ja. Hold den sådan. Fint.
Okay.
Hvem er det?
Pis.
Det er Kerem. Svinet er her.
-Hvem? -En usling.
Han har væddet med frøken Sahra om at sige op.
-Du ville tæve ham, hvis du kendte ham. -Jaså? Så vil jeg gerne møde ham.
Hvad laver du her?
Jeg vidste, du ville gå langt for ambitionerne,
men at gå i seng med ham for et interview…
Hvad fanden siger du?
-Så! -Hvad sagde du lige?
-Rolig! -Hvad sker der?
Ved han godt, at du udnytter ham?
-Jeg slår dig ihjel! -Kom nu.
Hvad sker der? Hvad er der galt?
Deniz…
-Hvad er der? -Jeg hedder Kerem.
Hej.
Jeg er redaktør for Intense Men.
Vil I ikke lade mig være? Jeg bliver ved med at afvise jer.
Da jeg fandt ud af, at du var i Assos,
troede jeg, du havde accepteret Sahras tilbud om interview.
Hvad?
Tog jeg fejl?
Vent lidt. Det hele…
Handlede væddemålet…
…om et interview? Det hele…
Handlede det hele om at få et interview?
Deniz…
Kan vi tale sammen?
Det er et simpelt spørgsmål.
Var det hele bare for et forpulet interview?
Nej.
I starten var det.
Men så ikke.
Utroligt.
I kan få jeres interview. Sahra ved alligevel alt.
Hun behøver ikke mig. I kan få billederne fra Ulaş.
Tillykke. Du vandt væddemålet.
Deniz…
-Sahra… -Jeg sværger, jeg…
Deniz!
Deniz, vent!
Deniz!
Hvor har du været?
Her.
Hvornår har du sidst været i bad?
Hvad har du gang i?
Jeg redder jer fra Kerem.
Er det Deniz' interview? Gør du det virkelig?
Du havde ret.
Jeg kan ikke bare vende jer ryggen.
Jeg er ligeglad med forfremmelsen, men hvis det kan stoppe ham…
Vil du virkelig udlevere Deniz?
Hans historie fortjener at blive fortalt.
Jeg har alligevel intet at miste.
Få billederne fra Ulaş så hurtigt som muligt.
Jeg tager orlov.
Holdet ved, hvad de skal gøre. Ring kun, hvis det haster.
Tillykke, Sahra.
-Tillykke, frøken Sahra. -Tillykke.
Bravo!
Tillykke, frøken Sahra!
CHEFREDAKTØR SAHRA ERDENİZ
Skat.
Tillykke.
Endelig. Tillykke.
REDAKTØR SAHRA ERDENİZ
CHEFREDAKTØR SAHRA ERDENİZ
Chef.
Vil du tjekke din e-mail for din første godkendelse som chef?
ALTERNATIV 1 ALTERNATIV 2
MAN KAN IKKE SAMMENLIGNE KUNST EN GENIAL, MYSTISK MAND
SANTORINI - GRÆKENLAND
NAICA - MEXICO
Hej! Op med dig, broder.
Tag dig sammen.
Ulaş, jeg kan ikke klare dig lige nu. Jeg sværger. Lad mig være.
Kom nu. Jeg har købt bagels og lavet te.
Drop rollen som den triste og knuste fyr.
Gå nu ud og frisk dig lidt op.
For fanden.
Hvorfor sov du i stuen?
Jeg var for doven til at gå op.
Tror du, jeg køber den? Du ville bare ikke være alene i sengen.
Kan du ikke bare gå, Ulaş?
Jeg kom ikke for at beundre dit gnavne fjæs.
Her. Derfor er jeg her.
Dit interview.
Tag det, læs det, spis. Få noget i dig udover alkohol.
Er du og Ahu stadig sammen?
-Hun er tilbage i Istanbul. -Du rejser vel, når sæsonen slutter.
Jeg har nogle idéer. Vi får at se.
Godt, du ikke lavede interviewet. Så havde det ikke været så godt.
Hun fortæller perfekt om, hvem du er.
Kig nu bare.
Så kan du måske rette vreden mod den rette person.
I må skændes og så elske.
Så kan I skændes mere og elske mere. I skal nok finde ud af det.
EN GENIAL, MYSTISK MAND
"Han tror, at folk kun spekulerer over ham,
hvem han er, hans fortid og hans drømme, der allerede er i værket,
og at hvis han er derude som person,
vil det tvinge hans forbindelse til folk om i anden række.
Så han skjuler sig.
Jeg er ikke enig, men jeg respekterer ham. Så jeg deler ikke hans ansigt.
Jeg vil holde ham, jeg søgte i to år,
min barndomsven og kærlighed i 15 år, skjult i mit hjerte."
Selvom næsten alle mine gode minder fra mine teenager år er med ham,
for jeg vild i mine voksenbekymringer, og glemte min reneste og sandeste side.
Jeg glemte, hvem jeg var.
Jeg blev lamslået og fortryllet,
da jeg for to år siden så et fotografi, han havde taget,
da det mindede mig om, hvad jeg havde glemt.
Sahra!
-Hvad, Ahu? -Hvorfor er du ikke i tøjet?
-Det er din forfremmelsesfest. -Jeg kommer ikke.
Du opfører dig tosset, Sahra. Er du okay?
Jeg er slet ikke okay. Jeg har ingen grund til det.
Til helvede med festen og forfremmelsen.
Nu er det nok. Du må tage dig sammen. Op med dig!
-Op. Vi skal afsted. -Lad mig være!
Hør her, søde.
Du skal gøre dig klar.
Dette er ikke dig, Sahra.
Nej, jeg tror faktisk, det er mig. Ser du ikke, jeg lider?
Jeg gider ikke fejre. Lad mig være.
Netop derfor skal vi ud. Så du kan blive muntret op.
Kom nu. Lad os støtte dig.
Alle er så bekymrede for dig.
Gem dig ikke væk herinde.
Hvad sker der med dig og Ulaş?
Vi har ikke diskuteret det. Vi tager det, som det kommer.
-Jeg har også skadet jeres forhold. -Nej.
Vi har det fint.
Han anbefalede denne restaurant. Han kender alle steder.
Min damer og herrer,
jeg vil gerne udbringe en skål for Sahra og hendes forfremmelse.
-Tillykke. -Skål.
Det er min tur til at tale nu.
Afslører du dig selv for at svare mig?
Jeg troede, jeg var gemt i dit hjerte. Ingen kan finde mig der.
Jeg frygter ikke at være mig selv med dig.
Hvis det er sandt,
hvorfor gik du så?
Hvorfor lyttede du ikke til mig? Hvorfor troede du ikke, jeg elskede dig?
Er det en tilståelse?
Artiklen, der fik dig herhen, var en tilståelse.
Det her er et spørgsmål.
Så må jeg hellere svare.
Endelig skete det.
Tekster af: Jesper Sodemann