Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Žijeme v naprogramované realitě
a jediný záchytný bod se objeví, když se upraví nějaká proměnná
a v naší realitě se něco změní.
Jestli se vám tenhle svět nelíbí, měli byste vidět ty ostatní.
Když kultovní autor sci-fi Philip K. Dick
vyobrazil svět jako počítačový program s tím,
že náš život je ve skutečnosti simulace,
předjímal tím scénář jedné z nejvlivnějších ság
posledních dvou dekád:
Matrix.
Jenže od té doby jako by realita srovnala krok s jeho předpovědí.
Počítače jsou naše prodloužená ruka,
prožíváme alternativní realitu ve virtuálním světě
a výraz "matrix" se zařadil do našeho slovníku.
Člověk si říká, jestli už v Matrixu nežije...
Čtyři díly Matrixu překročily hranice kinematografie
a přerostly v kulturní a společenský fenomén.
Tetralogii se podařilo mimořádně vystihnout
výzvy a problémy našeho digitálního věku.
Stála u zrodu nové generace: té naší.
Generace propojené, hybridní, která ustavičně zpochybňuje realitu
až ad absurdum.
Jsme generace 80. let, jež vyrostla na televizi a prvních videohrách,
ale bez mobilů a bez internetu.
V dospívání mnohé z nás okouzlil melancholický grunge Nirvany
či syrovost Rage Against The Machine,
protestních kapel brojících proti americkému způsobu života.
Uvedení Matrixu provázela spíše nedůvěra.
Čekal se další bezduchý akční film, další trhák jako přes kopírák.
Jenže představil se nám silně enigmatický snímek.
Když jsme odcházeli ze sálu, každý si ho vykládal jinak.
Stejně jako Neo jsme si říkali, čeho jsme to vlastně byli svědky.
Tohle esteticky ohromující dílo v nás budilo spoustu otázek.
A určitě nám nebylo proti srsti, že bylo plné hudby naší generace.
Když šel film v březnu 1999 do kin, vládl strach z počítačového kolapsu.
Hrozilo, že "Problém roku 2000" uvrhne svět do katastrofy,
protože počítače zkrátka nepřepnou do třetího tisíciletí.
Z Y2K sice nakonec nic nevzešlo a stroje lidstvo neovládly,
přesto poprvé došlo k situaci, kdy digitální technologie
dokázaly vyvést celý svět z rovnováhy.
MIMOŘÁDNÉ ZASEDÁNÍ SVĚTOVÝCH LÍDRŮ V OSN
Matrix natočilo režisérské duo Wachowských.
Ztvárňuje dystopii, v níž si umělá inteligence zotročí lidstvo
a chová lidi jako zdroj energie.
Stroje udržují řád tím,
že lidem v Matrixu vytvářejí simulaci reality, iluzi.
Systému se vzepře parta povstalců, která ze svého rozvráceného světa
pronikne do světa virtuálního, aby znovu ovládla realitu.
Jsme tam.
Hlavní hrdina Neo, hacker ztvárněný Keanu Reevesem, zažívá prozření.
Jeho duchovní průvodce Morpheus ho staví před těžké rozhodnutí:
Chce nahlédnout za oponu toho, co mu vždy předkládali jako realitu?
Když si vezmeš modrý prášek, příběh končí.
Vzbudíš se ve své posteli a budeš věřit tomu, čemu věřit chceš.
Když si vezmeš červený prášek, zůstaneš v říši divů.
A já ti ukážu, kam až vede králičí nora.
Pamatuj, že ti nabízím jen pravdu, nic víc.
Tohle není skutečnost.
Co je skutečnost? Jak ji definuješ?
Hrdina snímku prochází vývojem
a film si takto klade otázky po vztahu člověka a jeho strojů
a po prostupnosti mezi světem reálným a virtuálním.
Neo nikdy nepřestane pátrat, co je pravda a co jen zdání.
Je tím Vyvoleným, jak mu říkají, nebo jen jedním z mnoha?
Jsou stroje ztělesnění zla, nebo naopak jemu rovní?
Film zaznamenal celosvětový úspěch.
Získal čtyři Oscary a posloužil jako inspirace souboru
krátkých animovaných filmů od předních režisérů tohoto žánru.
Animatrix.
Poté přišla dvě pokračování Matrixu,
Matrix Reloaded a Matrix Revolutions.
A svět Matrixu se rozrůstal dál. Vznikly i komiksové knihy.
A videohry.
Jde o transmediální projekt, kdy se díla navzájem doplňují.
Matrix nabobtnal v celý vesmír, přesně jako jeho slavný předchůdce.
HVĚZDNÉ VÁLKY
Obě ságy ale především ústy svých hrdinů, kteří na své velké cestě
poznávají také sebe sama, kladou zásadní filozofické otázky.
Pokusy neexistují.
Jestliže Hvězdné války
se svým bojem dobra proti říši zla odkazovaly na studenou válku,
Matrix odráží epochu, kdy technologie
mají na kontě věci skvělé i strašlivé.
Devadesátá léta se pojí s obavami z těchto technologií.
Ve snímku Zvláštní dny si člověk může přímo z mozkové kůry
pořídit záznam toho, co spáchal.
Trávníkář nás pak staví tváří v tvář prvním excesům virtuální reality.
Hrdina filmu Truman Show
je od narození uvězněn v reality show a jsme svědky toho,
že čím víc spoléháme na přístroje, tím méně ovládáme vlastní život.
Matrix je ovšem v jistém směru unikátní.
Trochu jako Neo, který si do sebe nechá naprogramovat bojová umění,
je i Matrix upgradovaný na něco víc než film.
Je prodchnutý populární kulturou své doby.
Myslím, že se mu to líbí. A ne málo.
Ano.
V sáze Wachovských se odráží vliv kyberpunkové sci-fi,
počínaje Blade Runnerem R. Scotta, adaptací románu Philipa K. Dicka.
Deckard svádí boj s replikantem, androidem stvořeným podle člověka.
Neo bojuje s agentem Smithem,
jenž na sebe vezme lidskou podobu, ale jde o počítačový program.
Oba filmy též vizuálně odkazují na tech noir,
která v sobě pojí sci-fi a film noir.
Prvotřídním příkladem tohoto žánru je Smrtihlav.
Část kulis se ostatně využila znovu při natáčení Matrixu.
Ve filmu najdeme i odkazy na komiks,
zejména na ilustrace z Neviditelných Granta Morrisona,
které posloužily jako přímá inspirace.
Dále Matrix nabíral inspiraci v Asii.
Je to první zásadní film otevřeně čerpající z japonského anime,
zejména ze série Duch ve stroji,
z níž přebírá grafické prostředí,
tematiku a mísení organického a mechanického.
Hraná verze z roku 2017 dokázala zachovat ducha původního díla.
I v Matrixu je tělo pouhá schránka, která se může přetvořit a proměnit.
A zjevné jsou i odkazy na hongkongské akční filmy.
Postavy jako by uměly ovládat čas.
Zrychlují ho či zastavují, jako ve snímcích Johna Wooa,
mistra tohoto žánru.
Proslulé zpomalené přestřelky ve filmech Zabiják,
Hard Boiled a Tváří v tvář
získávají v plachtících postavách v Matrixu nový stylistický rozměr.
Režijní duo ostatně na choreografii bojových scén v duchu superhrdinů
a videoher najalo Yuena Woo-pinga, osobnost hongkongského filmu.
V roce 2003 kulturní publicista Charlie Rose z americké PBS
věnoval sáze zvláštní pořad,
a to přitom ještě nešel do kin třetí díl.
Fenomén Matrixu, zejména jeho pojetí bojových umění,
v Hollywoodu novátorské, probírali tři hlavní herci snímku a producent.
V těchto scénách vystupují sami herci.
Každá postava má svůj osobitý styl.
Co je to škorpioní kop?
Ten mi vymyslel Woo-ping.
Je to finální kop, kdy toho chlapa chytnu za nohy a kopnu ho přes...
Všechny pohyby nám přiřkl on. Každé postavě vtiskl osobitý pohyb.
Agent Smith je extrémně agresivní a do protivníka boxuje.
Keanu používá trojkop.
Vyskočí a třikrát kopne.
A já zase vzlétám do vzduchu jako orel.
Každá postava měla něco specifického.
Matrixu se unikátně podařilo propojit dva oddělené vesmíry
do dokonale sourodého celku.
To celé završuje ikonická vizuální a zvuková estetika.
S Matrixem přichází éra nultých let, jež už počítače užívají ve velkém,
počínaje děsivým modelem T1000 CGI v Terminátorovi 2
či realistickými dinosaury Stevena Spielberga.
Stejně jako hrdina Jurského parku
film pracuje s dvojznačností, pokud jde o technologie.
Můžeme to zkusit znovu.
Nesnáším počítače.
Je to vzájemné.
Matrix vznikl s omezeným rozpočtem 60 milionů dolarů,
a přitom jiné tehdejší trháky jako Armageddon
stály víc než dvojnásobek.
Film vyzkoušel novátorské techniky typu "bullet time".
Vznikly tak ikonické scény Matrixu.
Matrix inspiroval řadu dalších filmů,
kde se díky digitálním technologiím rovněž ohýbá čas a prostor.
Dělají to Charlieho andílci,
Sparťané ve snímku 300
i znehybnělé náboje ve Wanted.
Nebo Lisbeth Salanderová ze ságy Milénium,
která není nepodobná postavě Trinity.
Obě jsou punkové rebelky, obě umějí hackovat i plachtit.
Scary Movie, Shrek či Simpsonovi zase využívají parodické odkazy,
což svědčí o tom, že z Matrixu se stala popkulturní klasika.
A za 23 let ve filmu Babylon vkročil Matrix do panteonu sedmého umění
po boku Mélièse, Chaplina, Bergmana, Kubricka a Camerona.
Damien Chazelle, ročník 1985, nám přináší svou verzi dějin filmu.
Široké univerzum plné odkazů, fundovaný příběh a oslnivá forma
se postaraly o mimořádný úspěch trilogie.
Matrixu se podařilo propojit v sobě generační oblibu komiksů,
bojových filmů a filozofie.
Joel Silver je producent, který boří staré idoly.
Právě díky synergii jeho spolupráce s filmařským duem
se Matrixu povedlo oživit akční žánr
a zároveň prošlapat cestu intelektuálním trhákům.
Když mu Charlie Rose položil otázku,
která tehdy vrtala hlavou všem,
Silver mu vysvětlil, jak dobře režijní dvojka dokázala skloubit
všechny vlivy, které ji formovaly.
Proč myslíte, že měl ten film takový ohlas?
Proč vytyčil směr dalším snímkům?
Protože tohle nadané režijní duo dokázalo mistrně
propojit všechny vlivy, které mu postupně vnukly ideu,
že se věci dají dělat jinak,
že se příběh dá vyprávět jinak,
že se vizuální efekty dají dělat úplně nově.
A že diváci chtějí něco víc
než přitroublý akčňák,
kterých jsem, přiznávám, sám vyrobil řadu.
Matrix nás fascinuje, protože nám klade otázky, rezonuje v nás.
Všeho se zbav, Neo.
Zhlédnout Matrix přináší zjevení, jaké prožívá i Neo.
Osvoboď svou mysl.
Ponouká nás, ať osvobodíme mysl, ať na realitu nahlédneme jinak,
transformujeme ji, ba přímo transcendujeme.
Předpona "trans" má svůj smysl, když je řeč o transgender filmařích.
Dvojice, která se ještě nejmenovala Lana a Lilly, dokončila tranzici
po třetím dílu Matrixu.
"Trans" ale především vyjadřuje překonávání hranic,
hranic samozřejmého, hranic ustálených představ.
A přesně v tomto duchu sourozenci v 70. letech vyrůstali.
Obecně jsme potomci 20. století,
takže nás přitahuje originalita.
Originalita byla vždy hlavní lákadlo.
Člověk měl vždycky radost, když něco spatřil v novém světle,
spatřil něco, co dřív neviděl.
A když si vybavíte Hvězdné války, Dobyvatele, Vetřelce a Terminátora,
u nich jde o původní námět přímo pro film,
napsaný přímo pro film.
Naše mládí v nás zformovalo jedince,
které přitahují záležitosti,
jež nikdo nikdy nevyprávěl ani neviděl.
Matrix je přímo spojený s 60. a 70. léty.
Mladá generace se emancipuje,
vymaňuje se z toho, co ji svazovalo,
kontrakulturní hnutí přináší novou podobu vztahů
s druhými a se světem.
Já jsem Peter Fonda.
Právě jsme dotočili film o aktuálně
nejdiskutovanějším tématu: LSD.
Výsledná psychedelie nás ponouká přemýšlet o realitě jinak,
zejména pomocí drog, jako je LSD či mezkalin.
V halucinacích se realita mísí se snem.
ŤUK, ŤUK, NEO.
V úvodu Matrixu je scéna, kdy se Neo sotva probudil
a už mu nabízejí trip s tím,
že mezkalin je jediný způsob, jak se odpoutat.
Zažíváš někdy ten pocit,
kdy si nejseš jistej, jestli jsi vzhůru, nebo ještě spíš?
Furt. To je po mezkalinu. Jen díky němu se odpoutáš.
A v dalším záběru spatříme vytetovaného bílého zajíce,
který prováděl Alenku říší divů.
Jdu pozdě!
Román Lewise Carrolla, který v roce 1951 adaptoval Disney,
je základním dílem stavějícím na psychedelii.
- Musím se dostat ven! - Ale vždyť venku jsi.
- Cože? - Jen se podívej!
To jsem já! A spím!
Odvíjí před námi sled halucinačních vjemů,
lucidní snění, které nás ve výsledku probudí a osvobodí.
Alenko, vzbuď se! Alenko!
K tomuto zásadnímu dílu odkazuje celá sága Matrix.
Jde o příběh zrání hlavního hrdiny.
I Neo doslova projde zrcadlem, aby nahlédl skutečnost.
Jak můžeš rozpoznat, co je sen a co pravda?
Psychedelie se podepisuje i na sci-fi,
zejména díle pro mladé Wachowské zásadním: 2001: Vesmírná odysea.
Vedle svého psychedelického finále
je tento kultovní film Stanleyho Kubricka
předzvěstí děsivého scénáře Matrixu,
když se pověstný superpočítač HAL chopí vlády nad člověkem.
Hale, slyšíš mě?
Otevři dveře, Hale.
Promiň, Dave. To bohužel nemůžu.
Philip K. Dick se ochotně doznal, že píše pod vlivem drog.
Na přednášce v roce 1977 zašel před ohromeným sálem ještě dál.
Jde podle něj o to, že když se realita vykloubí,
potvrzuje se tím, že jde o pouhou iluzi.
Žijeme v naprogramované realitě
a jediný záchytný bod se objeví, když se upraví nějaká proměnná
a v naší realitě se něco změní.
Co je to?
Tuto změnu proměnné, tuto chybu v Matrixu,
krásně dokládá případ, kdy se Neovi dvakrát za sebou zjeví černá kočka.
Déjà vu.
Znamená to, že stroje postřehly přítomnost povstalců.
Déjà vu je obvykle chyba v Matrixu.
Dochází k tomu, když něco změní.
Jestli psychedelie proměňuje pomocí drog vnímání reality,
počítačové technologie pojednávají svět pomocí virtuální reality.
A LSD byl klíčový prvek, který sytil ducha Silicon Valley.
Průkopník počítačového umění John Whitney tehdy
pomocí počítačů generuje vizuální básně.
V roce 1970 pro IBM a Caltech vytvoří sérii filmů,
kterou už tehdy nazve MATRIX.
Psychedelie a počítačová revoluce spolu úzce souvisejí.
Esejista a guru LSD Timothy Leary dokonce osobní počítač považuje
za náboženství budoucnosti.
Myslím, že z nového střetu s Bohem vždy vzniká nová forma umění.
A ta nová forma umění,
nová náboženská řeč, bude jednou elektronická.
V 80. letech
představoval kybersvět zdroj všech našich fantazií a nadějí.
Třeba reklama na Macintosh využila estetiku Orwellova díla 1984.
U kormidla byl znovu Ridley Scott.
Proroctví o totalitě se tu obrací.
Zazněl tu příslib, že počítače nám přinesou svobodu, ne otroctví.
Dne 24. ledna Apple Computer představí Macintosh.
Uvidíte, proč rok 1984 nebude v ničem podobný dílu 1984.
Zdálo se, že utopie počítačové revoluce má zářnou budoucnost.
V tomtéž roce, kdy šel Matrix do kin, Tim Berners-Lee,
strůjce webu, v rozhovoru s Charliem Rosem
promluvil o tom, že internet má bytostně humanistický ráz.
Web, jak ho známe, by podle něj nikdy nemohl existovat,
kdyby byl vymyšlený jako soukromý systém.
Když každého na světě, kdo má informace, žádáte,
aby ke svým informacím přidal ono http a URL,
prosíte je, ať své informace opatří těmihle věcičkami.
To není zrovna drobná prosba.
O tohle musíte požádat, aby byly všeobecně k mání.
Řeknete: K zásadním informacím musím mít možnost se připojit.
Nemůžete chtít něco tak obecného a zároveň vytyčit omezení.
Nemůžete říct: A mimochodem, tohle je můj soukromý systém.
Nespatřilo by to světlo světa.
Takováto bezplatná a všem dostupná platforma
pro směnu a sdílení nabízí zároveň prostor protestům.
V roce 1999, jen několik měsíců před uvedením Matrixu,
vypukla vzpoura v Seattlu.
Během třetí konference Světové obchodní organizace
došlo k protestům
proti nespravedlnosti hospodářské globalizace.
Protesty v Seattlu byly mezi prvními,
kdy se lidé ve světovém měřítku koordinovali hlavně po internetu.
Online se jich zapojilo 400 tisíc.
Tahle kolébka grunge i kolosů jménem Microsoft a Amazon
zažila i zrod prvního hnutí
takto masivně napojeného na internet.
Šlo o počátek alterglobalizace,
která sní o odpovědném a spravedlivém kapitalismu.
Z toho vychází i Klub rváčů se svým schizofrenním,
paranoidním a halucinujícím hrdinou.
Potkalas mě v hodně zvláštním životním stádiu.
Chce vymýtit konzumerismus a z povrchu Země vymazat banky.
Filmy Wachowských mají politický rozměr.
Upozaďovaní se v nich staví proti útlaku.
O tom celé závodění je. Vůbec nejde o auta ani řidiče.
Důležitá je moc a neotřesitelná síla peněz.
Takhle se zneužívat nenechám.
Nestřílejte!
V roce 2006 James McTeigue natočil snímek V jako Vendeta
o vzpouře lidu proti fašistickému státu.
Film se stal symbolem občanské neposlušnosti
a propůjčil tvář hackerům ze skupiny Anonymous.
V Matrixu se zračí duch 70. let a nevíra v technologie v 90. letech,
ale jeho tři díly se zrodily v kvasu digitální revoluce.
A tím, že nás ponouká, ať nevěříme zavedenému řádu a pochybujeme
o realitě, vysílá protichůdné signály,
což má ve světě směřujícím k čím dál nejasnější budoucnosti
desetinásobný účinek.
Vím, že tu někde jsi. Cítím to.
Vím, že se bojíš. Bojíš se nás. Bojíš se změny.
Budoucnost neznám. Nepřišel jsem ti říct, jak to skončí.
Přišel jsem ti říct, jak to začne.
A že těmhle lidem ukážu to, co nechceš, aby viděli.
Ukážu jim svět bez tebe.
Svět bez pravidel a kontroly, svět bez hranic a mantinelů.
Svět, kde je možné všechno.
Rozhodnutí, co bude dál, nechávám na tobě.
Mezi první a druhý Matrix se vklínilo nové milénium.
Zrodilo se v hořících ocelových troskách.
Dne 11. září 2001 unesli džihádisté dvě letadla
a nabourali s nimi do dvojice budov Světového obchodního centra,
symbolu americké moci.
Nejhorší katastrofický film se neodehrával na plátnech,
ale ve skutečnosti. Realita překonala fikci.
Takovéto státy a s nimi spříznění teroristé představují osu zla.
Usilují o zbraně hromadného ničení a ohrožují tak světový mír.
Boj proti nechvalně známé "ose zla" umetl cestu všemu,
i vyloženým lžím: údajné zbraně hromadného ničení v Iráku
byly ve skutečnosti záminka k odstranění Saddáma Husajna.
Chirurgicky přesné válčení připomínalo boj ve virtuálním světě.
Záznamy působily jako videohra. Nazelenalé scény z infrakamery
připomínaly výjevy z Matrixu.
Mezi falší lží a realitou pravdy začaly rašit konspirační teorie.
Už několik hodin po útocích se internetem šířily první zvěsti.
Díky fórům, blogům a sociálním sítím
může informace zveřejňovat každý.
Potřebujete jen názor a publikum.
Takový je internet 2.0.
Z trilogie Matrix se tak stává kultovní dílo s tajemstvím,
které by mohlo nabízet odpovědi na všechny tehdejší otázky.
A pozorní diváci si všimnou, že i prorocky předjímá budoucnost.
Jak vidíte, už vás nějakou dobu sledujeme, pane Andersone.
Například platnost Neova pasu vyprší 11. září 2001.
Zajímavá je i budova, kde zadržují Morphea.
Nese nápis MMI, což znamená římskými číslicemi 2001.
Všechno může být znamení a všechno může nést význam.
Celé je to tím záhadnější, že dvojka Wachowských
se ke svým dílům nevyjadřuje.
V pořadu Charlieho Rose bila jejich nepřítomnost do očí,
zvlášť vzhledem ke kolosálnímu úspěchu filmů.
Jejich mluvčími se stal štáb, který ctil postoj režisérské dvojky
a potřebu nediktovat divákům okleštěné výklady.
Rozhovor nebyl ani v Time, když o Matrixu napsal titulní článek.
Chtějí, ať se lidi zamýšlejí i sami. Nechtějí je...
Navádět.
Lidi mají zapojit vlastní představivost,
protože je toho napadne spousta.
Různí lidé můžou dospět k různým věcem.
A to je pro Wachowské důležité.
Je pro ně důležité, aby si z toho lidi odnesli, co chtějí.
Nechtějí to lidem linkovat.
Mají si na to přijít sami.
Interpretace zacházejí tak daleko,
že odhalení v druhém a třetím díle prošla bez povšimnutí.
To není možné. Podle proroctví...
Byla to lež, Morphee.
Vyvolený nikdy neměl nic ukončit.
Byl to jen další systém ovládání.
A přece se dozvíme, že Vyvolený, vzpoura
a proroctví, to vše byla jen další iluze.
Je mi líto.
Program vytvořený Matrixem, aby udržoval naději v lidech a řád.
Málo platné, do díla se propisuje doba.
Jak můžeš po tom všem očekávat, že ti budu věřit?
Já to neočekávám. Očekávám to, co vždycky.
Že se sakra rozmyslíš.
O to víc, že ve stejnou dobu vypukly opravdové politické skandály
a díky internetu měly nevídaný ohlas.
Julian Assange založil WikiLeaks a zveřejnil tajné vojenské podklady,
čímž odhalil některé válečné zločiny.
Poté ze svého exilu v Hongkongu odhalil tajemný whistleblower,
že existuje gigantický americký a britský sledovací systém.
Šlo o Edwarda Snowdena a jeho úsilí zachycuje snímek Citizenfour.
Stejně jako Morpheus viděl a zažil systém zevnitř.
V tomto případě šlo o CIA a NSA. Svým činem se nás pokusil probudit,
abychom si uvědomili,
že nás pomocí našich zařízení napojených na internet sledují.
Nemá cenu za to bojovat?
To, co roku 2013 popsal novinářům z Guardianu, znělo jako dystopie.
V USA a na celém světě existuje infrastruktura,
kterou vybudovala NSA ve spolupráci s dalšími vládami
a která zachycuje veškerou digitální komunikaci,
veškerou radiokomunikaci.
- Je to tak neproniknutelné... - Není to sci-fi.
Vedle spolupráce a propojování
skýtá totiž internet prostor i pro příšerné věci.
Demokratizace přístupu k informacím sice umožňuje
vznik mocné kolektivní inteligence, zároveň však vytváří jev opačný.
Na úkor faktů jsou vyzdvihovány názory.
Z pravdy se stává pouhý názor.
Pokud internet spojuje a uklidňuje, také přispívá k rozdělení a opozici.
Jedna z největších otázek zní:
Když mluví milion lidí najednou, jak v tom najít to dobré?
Stejně jako Snowden a Assange, kteří museli odejít do exilu,
měl v roce 2011 draze zaplatit i Aaron Swartz.
Za to, že dal na internet zdarma k dispozici miliony vědeckých textů,
začal justiční systém USA tohoto obhájce přístupu k informacím stíhat
a hrozilo mu 35 let vězení a pokuta milion dolarů.
Pod drtivým tlakem spáchal Swartz ve věku 26 let sebevraždu.
Měsíc před soudem.
Muži, který zkusil umocnit původní, svobodomyslný ráz internetu,
složil hold Berners Lee.
Aaron je po smrti. V tomhle světě jsme přišli o mentora, vševěda.
Hackeři za dobrou věc ztratili člena. Přišli jsme o jednoho z nás.
I to, co vypadalo jasně, bylo najednou zastřené,
jako to, co znamená červený a modrý prášek.
Hodnoty se obrátily a chopila se jich americká krajní pravice.
Laurie Segallová ze CNN se znovu ponořila do slavné scény z Matrixu,
odkud má pocházet tato alternativní pravda.
Z červeného prášku se stala šifra zejména pro maskulinisty,
podle nichž společnost nediskriminuje ženy, nýbrž muže.
Původně poradní fórum pro svádění se postupně radikalizovalo.
Spolknout červený prášek znamená přijmout,
že všechno, co vám říkali o společnosti,
o genderu, rase či politice, je lež.
Svět se změnil v chatovací místnost. Staly se z nás naše vlastní avatary.
Naše neinternetové já přejalo znaky našeho já internetového.
Díky Facebooku, Twitteru a dalším kolosům ze Silicon Valley
se lidé mohou svobodně vyjadřovat a říkat, co mají na srdci.
Každý je ve svém koutě, ve své bublině, ve svém matrixu.
Vše vyvrcholilo tím, že v roce 2016 se prezidentem stal Donald Trump.
Trump vzešel z byznysu a stal se hvězdou reality show Apprentice.
- Dobrý den, pánové. - Dobrý den, pane Trumpe.
Máte padáka.
Čtyřicátým pátým prezidentem USA se stal hlavně díky sociálním sítím.
S Trumpem dosáhlo mísení pravdy a lží vrcholu,
když koncept fake news obrátil proti mainstreamovým médiím.
- Nebuďte drzý. - Můžeme se zeptat?
Nebuďte drzý.
Na nic se zeptat nemůžete. Děláte fake news.
Princip je prostý: Fake news jsou informace, s nimiž nesouhlasím.
Trump tak polarizuje, že může ztělesňovat cokoliv, i pravý opak.
Jeho protivníci ho přirovnávají k agentu Smithovi, který vyhrál.
Pane Andersone, vítejte zpět.
Jako v případě Neova zapřisáhlého rivala si program podmanil matrix.
Pro své fanoušky je naopak Morpheem, tím, kdo Nea vede,
slibuje, že zničí systém,
a elektrizuje dav na začátku dílu Matrix Reloaded.
Dnes večer nemáme strach!
A to, co se muselo stát, se pak vážně stalo: 6. ledna 2021
se Trumpovi příznivci, zdrogovaní červenými prášky, pokusili o puč.
Půjdeme ke Kapitolu
a provoláme slávu našim statečným členům a členkám Senátu i Kongresu.
Protože slabost nám naši zemi nevrátí.
Musíte dát najevo sílu, musíte být silní.
V přesvědčení, že Joe Biden prezidentské volby zmanipuloval,
vpadli do Kapitolu.
Tento čin završil dvacet let antisystémové kontrakultury
a pokřivených reinterpretací Matrixu.
Najednou se na mysl vkrádají pochyby:
Co když za Donalda Trumpa a krajní pravici můžou i filmy Wachowských?
Co když tahle buřičská, pokrokářská trilogie
nechtěně podnítila fašistické kruhy?
Pokud nastal čas zemřít, zemřeme.
Žádám jen, pokud proti těmto grázlům musíme položit život,
ať jim předtím uděláme ze života peklo!
A co je ještě horší: Neupřednostňují někteří z nás lež před pravdou?
Tak jako Cypher, zrádný zloduch z prvního dílu.
Vím, že tenhle steak neexistuje.
Vím, že když si ho dám do pusy,
Matrix mému mozku tvrdí, že je šťavnatý a výborný.
Víte, co mi došlo?
Nevědět je blaho.
Není to náhodou tak jako v kyberpunkových bájích,
že velká technologická uskupení nejen chaosu napomáhají,
ale že z něj nejvíc těží?
Např. magnát Elon Musk, jenž drží PayPal, Teslu, SpaceX a Twitter...
Nepodporoval snad zpočátku Trumpa?
Stejný Elon Musk, jenž velebí hodnoty transhumanismu,
tedy technologické vylepšování lidských schopností,
a který žertoval se svou matkou na scéně show Saturday Night Live.
Tys tu videohru o vesmíru proměnil v realitu.
Ledaže by naše realita byla videohra
a že bychom všichni byli v počítačové simulaci,
kterou hraje nějaký teenager na jiné planetě.
Výborně, Elone.
Stejně jako jeho extrémně bohatí kolegové v Silicon Valley
se přesto chystá na apokalypsu a sní o luxusním bunkru.
Jeden nikdy neví.
A zatímco se Musk na twitteru dohadoval s Trumpovou dcerou
a na podporu svých názorů se horlivě oháněli červeným práškem,
jménem Wachowských prolomila mlčení Lilly
a zareagovala tweetem, který mluví jasnou řečí.
Tímto sestry neřekly poslední slovo
a nebylo to jejich poslední umělecké gesto.
Matrix si prošel maximální kapitalizací,
dokonce posloužil i reklamě na auta
při Super Bowlu, největší sportovní události v USA.
Řeknu vám, proč jste tady.
Zaclonili vám zrak světem luxusu
a skryli vám pravdu.
Chceme si jen vyzvednout auto.
Vemte si modrý klíč a vrátíte se k luxusu, který znáte.
Vemte si červený klíč a nikdy už luxus nebudete vnímat stejně.
Lana se tudíž rozhodla natočit ještě poslední díl nyní už tetralogie
a navázala tak na sestřinu nevoli vůči zneužívání hodnot Matrixu.
V roce 2021 přišel do kin Matrix Resurrections.
Tak co teď? Svět se změnil. Uspět na trhu je těžké.
Jistě chápete, proč se naše milovaná mateřská společnost Warner Brothers
rozhodla natočit pokračování trilogie.
Cože?
Já vím, říkáte, že ten příběh pro vás skončil. Ale tak to bývá.
Příběhy přece nikdy nekončí, ne?
Stejně jako v reálném světě
se film odehrává dvacet let po třetím dílu.
Tentokrát je Matrix přeprogramován do stylovější, lidovější podoby,
mnohem méně kyberpunkové, aby lidstvo ovládal ještě lépe.
Stále psychedelické hudbě vévodí White Rabbit od Jefferson Airplane.
Oživlý Neo, trpící depresemi,
nyní pracuje jako programátor videoher pro pobočku Warner Bros.
A z předchozí trilogie je teď pouhá
série populárních her uvnitř Matrixu.
Tak populární,
že mateřská společnost nutí Nea, aby vytvořil čtvrtý díl.
Další revoluce v hraní her!
Přišlo mi fajn vtisknout nebohému Thomasi Andersonovi
trochu sebe a svých zkušeností.
Pestrobarevný "look" analytika,
počítačoví geekové...
Jsem geek! Kde mám stroj?
... mokasíny bez ponožek u nového Smitha...
Pane Andersone!
... diverzita zaměstnanců firmy Deus Machina, hipsteři markeťáci...
- Matrix je samozřejmě o... - Trans politice.
... kryptofašismu!
- Je to metafora... - Kapitalistického vykořisťování.
I oni jsou matrixová generace.
Ale rozhodli se, že se systému podvolí.
Svou technikou obrazů v obraze
Lana vyjadřuje krutou pravdu: Jsme v Matrixu až po krk.
Vzali tvůj příběh,
který pro lidi jako já tolik znamenal,
a udělali z něj banální záležitost.
Přesně tohle Matrix dělá.
Používá jako zbraň každou myšlenku, každý sen,
všechno, co je pro nás důležité.
Snímek je ale pro Lanu především příležitost znovu zdůraznit to,
okolo čeho se točí celý Matrix
i zbylé filmy sester Wachowských: význam lásky.
Lásky, která spojuje lidské bytosti, ať jsou jakékoliv,
a která je zbraní emancipace a revolty.
Neznáme se odněkud?
Obdobu povstaleckého vztahu Trinity a Nea v Matrixu
lze najít ve všech filmech Wachowských: v prvním filmu Past
jde o lásku hrdinek Violet a Corky,
které odmítnou svět mužů
a vymaní se ze své situace.
Chci pryč.
Chci nový život.
Už vidím, na co jsem čekala, ale sama to nezvládnu.
Ve filmu Speed Racer, adaptaci kultovního japonského anime
přetvořené na experimentální snímek,
spojí síly Speed a Trixie v boji proti ničivé moci peněz.
To ty vždycky říkáš, že jezdím líp než většina.
- Teď není správný čas to dokazovat. - Proč ne?
Je to moc nebezpečné.
Moc nebezpečné pro mě, ale ne pro tebe, viď?
Je to i případ vzbouřenecké dvojice v hyperlinkovém velkofilmu
Atlas mraků a v obměnách i mnoha dalších.
Ve filmu Jupiter vychází
spolu za přežití lidstva bojují Jupiter a Caine.
V netflixovém seriálu Osmý smysl jde o osm postav
bratrsky propojených v časoprostoru.
Ať už se rozhodneš jakkoliv, pamatuj, že na to nebudeš sama.
I stroje a lidé mohou splynout.
Matrix Revolutions, třetí díl trilogie,
vyústí v klid zbraní, příměří mezi lidmi a stroji.
Spíš než transhumanismus nám režisérky ukazují humanismus trans.
Záchrana Trinity v Matrix Resurrections
dovádí tuto filozofii trans do důsledku.
- Připravena? - Ano.
Ve scéně s křížovým střihem hrdinku zachrání to, že síly propojí
v dokonalé symbióze lidé, programy i stroje.
To ne...
Zastavte je!
Transgenderové i transgresivní filmy
Wachowských v sobě nesou
předponu "trans" od samých počátků
a tetralogie Matrix je toho symbol.
Naše dílo je teď zpětně podrobováno kritickému zkoumání
optikou toho, že jsme trans.
To je super, protože nás to skvěle upomíná,
že umění není nikdy statické.
A i když klíčové složky našich děl jsou identita a transformace,
pevný opěrný bod všem myšlenkám tvoří láska.
Lana a Lilly kontinuálně vyprávějí příběh fluidní, proměnlivé lásky,
která podrývá společenské normy. Staví je takto na hlavu.
Viz třeba Trinityino políbení Nea, které evokuje známou pohádku.
Slyšíš mě?
Miluju tě.
Tentokrát ale neprobouzí princ, ale princezna.
Naposledy se Neo a Trinity sejdou v dílu Matrix Resurrections.
Hrdinové, jejichž poblouznění vyřadilo stroje už v prvních dílech,
se vracejí v elektronické, androgynní podobě.
Herecké duo Carrie-Anne Mossová a Keanu Reeves mezitím zestárlo.
Dojemný pohled, jaký si navzájem věnují, překračuje hranice fikce.
Člověk téměř nabývá dojmu, že se proměňují,
že jejich tělesné schránky ustupují digitálním verzím.
Jako by si s sebou z minulosti přinesli trochu Matrixu.
V polodigitálních tvářích se jim zračí rozměr věčnosti.
Ve filmu je několik scén, kdy hrdinové pozorují hejno ptáků
letících v semknutém šiku.
Tato hejna, připomínající jakési hlídky, mají specifickou strukturu.
Čím jsou početnější,
tím má jedinec na skupinu menší vliv
a tím spíše ji nenaruší nějakým bezvýznamným pohybem.
Lana, Lilly, Neo a Trinity nás ponoukají, ať se nechováme stádně,
ať se odhodláme vrhnout do prázdna, destabilizovat tak Matrix
a změnit pohled na náš digitální svět.
Je na dalších generacích, co s realitou udělají.
Byl jsem u známého na večeři a byly u toho jeho děti.
Matrix neviděly.
Začal jsem vykládat, že je to o chlápkovi ve virtuálním světě,
který zjistí, že existuje skutečný svět,
a klade si otázky, co je realita a co není.
A mermomocí se to snaží zjistit.
A ta holčička povídá: "Proč?"
"Jak to myslíš?" ptám se. Ona na to: "Je fuk, jestli je něco realita."
"Cože, tebe nezajímá, jestli je něco realita?" užasnu.
A ona: "Ne."
České titulky Petr Štádler Iyuno 2023