Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hvilken filmmager har haft fem bedst sælgende film
i de sidste fire år?
Spielberg? Tarantino?
Scorsese?
Nej.
Den rekord tilhører Tyler Perry.
Når folk siger, de har "den næste Tyler Perry",
spørger jeg, om han rejser 300 dage om året for at lære sit publikum at kende.
Hvis ikke, har de ikke den næste Tyler Perry.
Undervurder ham ikke,
for han er ikke bare en privilegeret,
velhavende, sort mand.
Vi voksede op i Third Ward, New Orleans.
Omkring Magnolia Project.
Folk tyede til kriminalitet.
Indbrud, røveri, tog og solgte stoffer.
Kan du tro, at du var hjemløs for syv år siden?
Ja.
Han er skuespiller, forfatter, instruktør, producent.
Jeg siger det, underholdningsmogul.
Tyler Perry Studios. Du har det største studie i USA.
-Det hører jeg. -I landet.
Skaf ham en planet.
Du aner ikke, hvordan det er
at erhverve et aktiv fra den amerikanske hær.
Tyve spillefilm, mere end 20 skuespil,
ni tv-serier, New York Times bestseller.
Utroligt.
Han er kendt for at lave film til et sort publikum,
men flere i det sorte samfund
kritiserer Perrys arbejde.
Man kan ikke forvente, at alle uden videre godkender ham,
fordi han er en sort mand, der har fundet vej til Hollywood.
De bagvedliggende historier og plot, som han bruger,
stereotyperne, har jeg det svært med.
Her er det afgørende.
Tyler Perry ville skide på, hvad folk havde at sige om ham.
Han tjente sit publikum.
At være pioner er ikke let.
Han bruger den samme formel igen og igen.
Jeg ved ikke, hvad han søger at løse på film,
men han burde løse det med en psykolog.
Det er et forfærdeligt budskab.
Det er filmisk spiritus til masserne.
Når man repræsenterer en kultur,
følger der et ansvar, en byrde, med.
Hvorfor arbejder du så hårdt?
Hvorfor?
Få har udvidet horisonten på tv mere end Tyler Perry.
Hans seneste film krydsede en grænse.
Den mest succesrige, afroamerikanske filmmager nogensinde.
Når det finder vej til Hollywood,
bliver det et problem.
Han var en outsider.
Man kan ikke benægte
talentet
og magten,
Tyler Perry har.
Du har opnået meget.
Hvad har du ikke gjort, som du gerne vil?
Nu skal du høre.
Du er søster til en milliardær.
Gud er god. Se dig for.
Okay, skat.
Okay. Vi snakkes ved. Farvel.
TYLERS FÆTTER (TANTE JERRYS SØN)
Min kusine, Melva, Tylers søster.
Vi kaldte ham Junior, da vi voksede op.
"Hvad så, Junior?"
Nu er det Tyler, vi kalder ham ikke Emmitt.
Han blev født Emmitt Perry Jr.
Han skiftede navn til Tyler Perry,
fordi han ikke havde et forhold til sin far
i mange år.
Han ville ikke være kendt som Emmitt Junior.
Nu skal I høre...
Det er bare min mening.
Traumet for dybt, såret er for dybt.
Når man skærer sig, og det begynder at hele,
og såret går op...
Hver gang han blev såret, sprang såret op.
Nu heler såret ikke.
Og gør det aldrig.
Det var en stjernespækket aften, da berømtheder oversvømmede Atlanta
for at fejre åbningen af Tyler Perry Studios.
Studiet på 133 hektar er beliggende
på den tidligere Fort McPherson militærbase i det sydvestlige Atlanta.
Tyler har også 12 lydscener,
der hver er opkaldt efter en sort kunstner,
herunder Oprah Winfrey, Will Smith og Halle Berry.
TYLER PERRY STUDIOS ÅBNING - OKTOBER 2019
Hvordan har du det lige nu?
Jeg er...spændt.
Og rolig,
klar, taknemmelig og håbefuld.
Ja, jeg er klar.
Jeg forsøger at bevare roen, for punktlighed er vigtigt.
Jeg prøver bare
at flyde med strømmen, være i øjeblikket.
Drengen under din veranda,
forestillede han sig at have noget af det her?
Vil du virkelig snakke om det nu?
Det kommer ikke til at ske.
-Jeg vil bare... -Aldrig.
Ring til Gayle King eller Oprah Winfrey.
Det kommer ikke til at ske.
Det taler jeg ikke om.
Okay.
Så prøver jeg i weekenden.
Det her skal bare overstås.
Jeg må ikke svæve henover det.
Det gør jeg.
Mit problem er, at jeg svæver henover ting.
Det stammer fra min barndom.
Det skyldes mishandling. Smerte er noget, man skal igennem.
Jeg har fundet ud af, at jeg gør sådan med alt,
selv glæde og lykke.
Mine sanser kommer på overarbejde.
Jeg vil befinde mig over det.
Så i aften, hver dag, hvert øjeblik,
siger jeg: "Tag den med ro.
"Det skal nok gå. Du er tryg.
"Det er bare følelser.
"Det er fint, du er okay.
"Det er kærlighed. Det er glæde."
Man siger, at den bedste vin dyrkes i den barskeste jord.
Når man tænker på de fineste vine,
skal druerne gennem klipper og grene
for at finde vej gennem jorden.
Det karakteriserer Tylers opvækst.
Han havde nogle forfærdelige oplevelser som barn,
og det har påvirket, hvem han er.
Det førte til de karakterer, han har skabt,
og til hans fantasi,
fordi man kigger indad.
Så det giver mening,
at han blev til den person, han er.
At han har den udholdenhed og nådesløshed,
som han har, fordi han har været meget igennem.
Han var vinstokken, der brød gennem jorden.
Det er hårdt at bo i New Orleans.
Det er hårdt at overleve, det er en farlig by.
Skyderier, røverier, bandevold.
Det var meget farligt.
Der var meget kriminalitet.
Engang var vi verdens mordhovedstad.
Våbenvold stiger igen i New Orleans.
Den voksende kriminalitet...
Flere mord i New Orleans...
Jeg ved ikke, hvordan hvide i landet har det,
jeg kan kun gisne baseret på deres institutioner.
Han sagde, det er let at dø.
Det er svært at leve.
Han gjorde intet.
Politiet i Bruce Grocery skød mod ham.
De bad mig rejse mig. Jeg nægtede.
"Så I kan skyde mig?"
Statisk set bliver du nok ikke 21 her i New Orleans.
Oplever du din 21-års fødselsdag, har du slået oddsene.
Du slog djævlen. Du slog statistikken.
Kun den stærkeste overlever i dette område.
Når du går uden for huset, kommer du måske ikke tilbage.
Kan du se bygningen lige her?
Det var lejligheder. Her boede vi også.
Min tante Maxine, Tyler Perry, Yulanda, Emmbre og Melva
boede to huse nede ad gaden, hvor vi skal hen nu.
Det er det hus, Tyler voksede op i.
Bag huset byggede han et klubhus,
hvor vi gik ind under huset
for at komme væk fra onkel Emmitt.
Over for hans barndomshjem
vendte fortidens smerte tilbage.
Her voksede jeg op.
Jeg har ikke været her i årevis.
Han viste os sin hule,
hvor han gemte sig fra sin fars vold.
Det her var mit skjulested, mit tilflugtssted.
Når det blev for meget, kom du her?
Ja. Jeg tilbragte hele dagen derinde.
Jeg bliver ked af det på Tylers vegne, for han havde det hårdt.
Han havde det meget hårdere end os.
Det behøvede ikke at være sådan.
Jeg ved det ikke, hvad Guds budskab var.
Måske er de gået i opfyldelse, for han har fået succes.
Han har gang i meget,
og han tager sig af og velsigner mange mennesker,
men hvordan sover han ved tanken om den opvækst?
Tylers far var en hård mand.
Der var ikke noget pjat med ham.
Han grinede ikke meget, fandt ikke meget sjovt.
Han var en stærk, hårdtarbejdende mand,
men han var en vred enspændertype.
Bare hård, ikke?
Lavtuddannet, kom fra landet,
og fandt vej gennem hårdt arbejde.
Han fik fri kl. 15.00 og kom hjem kl. 15.30.
Der er en butik her,
hvor han købte øl i kassevis.
Han drak hver eneste dag.
Når hans bil kom hjem, vidste vi, at det gik løs.
Han kom ud med en kasse øl.
Han drak dem allesammen, indtil nogen kom.
Så fik han nok.
Og for Jr... For Tyler, undskyld.
Tylers tæsk var mere overdrevne.
Da vi var små, piskede han Tyler så hårdt,
at han blødte på ryggen.
Han stak af. Han var ung.
Han stak af og mødte os på hjørnet.
Vores mor spurgte, hvem der havde gjort det.
Han havde store hævelser på ryggen.
De var så lange og så tykke.
Det er min nevø. Han var bare et lille barn.
MOSTER JERRY MAXINES SØSTER
Han var syv eller otte. Han var lille.
Hun mente det. Hendes niecer, nevøer og børn.
Løvemoren, om du vil.
Hun beskyttede os.
Kom den store, stygge bjørn, ville hun bekæmpe den.
Det slog bare klik.
Jeg hentede pistolen.
Vores mor trak os alle rundt om hjørnet.
Vi havde bare undertøj på.
Vores små underbukser. Og vi græd.
Han sad på verandaen og drak som sædvanligt.
Jeg spurgte, hvorfor han slog ham sådan.
Han bad mig passe mig selv.
Det skulle han ikke have sagt.
Hun hævede pistolen, men min far flyttede den.
Det var så uhyggeligt. Jeg så på min mor.
Mor ville skyde onkel Emmitt.
Han tog hende alvorligt.
Han lyttede.
Selv i sin beruselse lyttede han til hende,
for han husker pistolen.
Det var ikke et stolt øjeblik, men det var bare så sårende.
Jeg finder mig ikke i det. Jeg straffede også mine børn,
men ingen af mine drenge fik tæsk på den måde.
Aldrig i livet.
Det kan man ikke, hvis man elsker dem.
Hvordan kan ens hjerte tillade det?
Jeg forstår det ikke, men det er heller ikke min opgave.
Det var først i går, da jeg talte med producerne,
at jeg hørte,
at du engang blev slået så hårdt, at du besvimede.
Jeg kan huske, at jeg holdt fast i et hegn.
Jeg holdt så godt fast, at mine hænder blødte.
-Jeg holder fast... -Wow.
Jeg holdt fast så godt, jeg kunne.
Jeg var så rasende,
at jeg så mig selv løbe væk.
-Wow. -Jeg kunne ikke få den lille dreng...
Jeg kunne ikke få den lille dreng tilbage.
Jeg kunne ikke få mig selv med tilbage.
Det blev så slemt, at du som dreng skar dine egne håndled over.
Ja.
Ja. Jeg var selvmordstruet,
fordi jeg ikke kunne se meningen med livet.
At have det enorme traume som barn betød,
at jeg kunne skabe rum i mine tanker, der var ægte.
Mens der skete ting, uanset hvad det var,
om det var min far, der råbte,
eller om jeg blev slået eller berørt upassende,
fandt jeg et sted i mine tanker.
Et af mine flugtsteder var en have,
og jeg kunne se fugle, træer, marker
og høre folk, der havde samtaler,
og se deres huse, deres biler
og de mindste detaljer i stikkontakten på væggen.
Hvad der sad i den.
Dampen fra kaffen.
Jeg kunne se det hele i mit hoved.
Verden var så levende, smuk og klar.
Det sted, som jeg troede, var sikkert og fredeligt, eksisterede virkelig,
og jeg kom derhen.
Jeg ville ikke væk.
Jeg ville ikke komme ned til mig selv, når traumet var forbi.
De skærpede sanser sendte mig derhen.
Den måde, han blev tortureret, for det var tortur,
gjorde ham i stand til at gå helt ind i sin fantasi
uden at miste forstanden.
Mange børn, der bliver behandlet så forfærdeligt, som han gjorde,
især af faderfiguren,
de har personlighedsforstyrrelser, og de adskilles.
Ikke kun hvad angår fantasi, men deres personligheder...
OPRAH WINFREY GLOBAL MEDIELEDER
...for at udholde torturen og smerten
og den konstante uvished om, hvornår det sker,
eller hvor hårdt det bliver, men du ved, det bliver hårdt.
Hans menneskelige evner skyldes,
at han har oplevet det, ikke kun talt om det.
Derfor kan han tale med andre, der er blevet mishandlet,
belastet eller har været involveret i en form for kamp eller krise
som børn og som voksne.
Han er en af dem,
der kan vende sin smerte til reel magt.
Han ville ikke være den, han er, eller have den rigdom,
berygtethed eller fortællerevne
på den måde,
hvor han rammer en nerve i det afroamerikanske samfund,
havde det ikke været for smerten.
Folk spørger, hvordan jeg kan skrive 20 manuskripter på to uger.
Jeg kan få adgang til det sted,
se den verden og høre de stemmer, og så flyder det bare.
Nogle synes, det er mærkeligt.
For mig er det bare at få adgang til et sted,
som jeg skabte som barn for at overleve, der nu er det,
der opretholder meget af min forretning.
Alting falder på plads.
At skrive dagbog var aflastende for ham.
Det lærte han af Oprah.
Han talte altid om hende...
ELVIN ROSS VEN / KOMPONIST
...og at han en dag ville møde hende.
"En dag møder jeg Oprah.
"En dag bliver vi venner.
"En dag får jeg mit eget tv-show."
Han blev inspireret af det afsnit,
hvor hun talte om at føre dagbog.
Jeg tror, han fandt helbredelse og trøst i det,
og der fødtes de første historier, det første skuespil.
Jeg elsker, at hans inspiration, som han så op til,
og som nok virkede uopnåelig,
endte med at blive en af hans nærmeste fortrolige.
Han talte også om, hvordan hun lavede forretning.
Han vendte større kanaler ryggen,
der ikke gjorde, som han ville.
Han havde en særlig fremgangsmåde.
Den bunder i hans tro, og hvad Gud har fortalt ham.
"Det her er din opgave.
"Vær standhaftig og fokuseret."
Det er det, han har gjort.
Tyler, du er en storslået visionær,
der legemliggør den afroamerikanske drøm.
Jeg er dybt beæret
over at præsentere 2019's BET Ultimate Icon Award
til min kære ven, Tyler Perry.
Jeg tænkte på min mor.
Da jeg var fem år gammel,
tog hun os med i ghettoen,
hvor hun spillede kort med nogle kvinder.
Kvinderne havde kun en grundskoleuddannelse,
men de var kloge,
stærke, sorte kvinder.
De havde gode historier.
Jeg var fem år gammel, sad på gulvet
og legede, mens de talte om deres mænd,
deres forhold og deres smerter.
Når en af dem blev ked af det, fortalte nogen en joke,
og så grinede de.
Jeg vidste ikke, det var en masterclass.
Jeg kom hjem, og min far slog min mor,
gjorde og sagde alle mulige ting.
Når han gik, kom jeg ind og imiterede en af kvinderne,
og så grinede hun.
Det besad en magt, jeg ikke forstod.
Mine ti første film handlede underbevidst om hende.
Hun skulle vide, hun var værdig,
at sorte kvinder er værdige.
I er særlige, stærke og fantastiske.
Da jeg fik Tyler, eller Junior, som jeg kaldte ham,
var han min eneste søn i ti år, så selvfølgelig forkælede jeg ham.
Jeg badede ham tre-fire gange om dagen.
Jeg gav ham en lille heldragt på.
Han var så sød i den.
Han voksede op og blev et kærligt barn.
MAXINE PERRY TYLERS MOR
Han var meget sød.
Ser du, Emmitt Jr...
Det var bare anderledes.
Tyler ligner dem begge.
Han fik sin mors ydmyghed, kærlighed og fredelighed.
Men han fik sin fars arbejdsmoral.
Han er bare ikke et røvhul som sin far.
Ikke for at være respektløs,
men han var et røvhul.
Det var han virkelig.
Han ser dokumentaren. Jeg møder ham.
Jeg er voksen nu, ikke? Men han var en stor idiot.
Men når man er yngre, er han den store, stygge ulv.
Når man bliver ældre, konfronterer man ulven.
Det skete med Tyler.
Da han blev ældre, lod han sig ikke køre over,
han lod sig ikke træde på.
Jeg tænker på min mor,
og jeg tænker på den moderne fordømmelse af hende,
om hvorfor hun blev hos denne mand.
Men hendes mor døde, da hun var 13.
De blev gift, da hun var 17.
Hun kendte intet til verden.
Hun vidste intet om livet.
Og alt, hun nogensinde havde lært,
var, at hvis han betalte regningerne, var han en god mand.
Så hun blev i det, hun kendte.
Vi blev gift i 1963.
Vi flyttede til New Orleans.
Okay.
Jeg fødte Yulanda og Melva lige bagefter.
Jeg havde ingen forstand, jeg blev bare gravid.
Ung og dum. Og...
Hun fik mine søstre som 18- og 19-årig, og mig som 24-årig.
Hun er en sort kvinde i Louisiana med tre børn.
Hvad gør hun?
Hvordan skal hun understøtte os?
Hvad gør hun?
Hun blev.
Jeg dømmer hende ikke
for den smerte og det helvede, hun selv gik igennem
bare for at overleve og bevare freden.
Desuden elskede hun ham.
Jeg ved ikke hvordan eller hvorfor, men det gjorde hun.
Hun elskede ham, til hun døde.
Hun holdt alting inde,
alle følelser, udviste aldrig tristhed,
var altid smilende, glad og ønskede fred,
og at min far skulle smile.
Hun bad mig sige hej til ham, selvom jeg ikke ville.
Når han kom, gik jeg.
Jeg spurgte min mor, om han var min far.
Jeg kunne ikke forstå, hvordan denne mand kunne se på mig
og hade mig så inderligt.
Han nærede sådan et had.
Bare skræmmefaktoren i det...
Det dybe had.
Træd frem
Jeg tror, der er nogle vidner i aften
Hvordan klarede jeg det?
Hør her...
Hvis Gud gav mig én ting,
var det en mor, der tog mig med i kirke, som bad og troede.
Jeg ved, at han er
Jeg blev Tylers præst, da han var teenager.
BISKOP PAUL MORTON TYLERS BARNDOMSPRÆST
Det var, som om Gud forbandt mig til ham på grund af hans smerte.
Fællesskabsfølelsen og troen
hjalp mig gennem nogle af de mørkeste øjeblikke
igennem min opvækst,
mens jeg prøvede at forstå, hvem jeg var,
hvad jeg ville opnå i livet.
Det blev flettet sammen i kirken.
Vokser man op som kristen, især i det sorte syd,
drejer meget af livet sig om kirken.
For at finde kunsten, da Reagan skar ned på kunst i 80'erne,
blev kirkeskuespil vigtige.
Samfundsteater holdt kunsten i live for børn,
der ellers havde mistet den adgang.
Tyler og jeg kom i den samme kirke,
Greater St. Stephen Baptist Church.
En ægte gospelkirke i New Orleans, Louisiana.
Greater St. Stephen var byens samlingspunkt,
så det var her, kristne fik afløb.
Folk fra alle samfundslag gik i kirke der.
Den tjente som byens kirke.
Jeg var musiker. Jeg var et ekstra bandmedlem.
Som jeg sagde.
Og Tyler sang i koret.
Det var en ret stor ting at komme i Greater St. Stephen.
Det var endnu større at synge i koret.
Min morfar var præst,
min oldefar var præst, hans far var præst,
vi har præster tilbage til slavetiden på hendes side.
Så jeg har kirken, troen og Gud i mit blod.
Det er i mit DNA.
Han har altid været...
Han har altid været leder.
Mange kender måske ikke historien,
men som teenager
ville Tyler være præst.
Jeg gik på seminarskole, studerede, lærte mere om Bibelen.
Jeg holdt min første prædiken.
I vores kirke holder man først en prøveprædiken.
Man skal være ydmyg. Man skal...
Det er en højtidelig situation, hvor man står der,
og man ved, hvilket budskab man skal have frem,
nu skal det leveres.
Min tante Thelma var der, min mor var der.
Alle var så stolte over min første prædiken.
"Og Noa gjorde, som Herren havde befalet ham."
Jeg var til stede ved hans prøve.
Han rejser sig, hædrede mig og kirken,
og siger så: "Prøv lige at høre her..."
Folk rullede rundt af grin.
Jeg sagde: "Det var ikke det, der var meningen.
"Det her er alvorligt.
"Du skal bestå prøven."
Noa, sagde du ikke, der kom regn?
Da det var overstået, stillede han sig bag mig og sagde:
"Hvis Gud hidkalder dig, tager han dig i betragtning...
"Men man er ikke altid kvalificeret."
Jeg stoppede ham i starten.
Jeg sagde, at han havde et andet kald.
Foran min tante, foran alle.
Jeg var knust.
Så i mit forsøg på at finde ud af,
hvad jeg skulle stille op med det her,
dette "kald,"
hørte jeg en stemme, der sagde:
"Jeg tager dig et andet sted hen for at tale med flere."
Jeg vidste ikke, hvad det var, eller hvordan jeg kom derhen.
Det har været det mest frustrerende
i min tidlige karriere.
Jeg har en far, der siger, jeg er en dum...
Jeg bliver aldrig til noget, jeg er en...
Jeg er bare en idiot.
Jeg troede ikke, folk ville se mig gøre noget
eller respektere mig som skuespiller.
I tillæg kontrollerer de hvide alle aspekter af det,
så jeg så det ikke som en mulighed.
Jeg kan huske, at jeg sang i koret
og sang om dyrene på arken og om Noa.
Jeg kan huske, at jeg stod der.
Det var nu, jeg skulle stråle,
for jeg havde to replikker i kirken.
-Vi vil have regn. -Vent lige, søster.
Sig mig lige, hvorfor du bygger den tingest.
Stiller Gud sine sko i den?
Siden du medbringer to af alting,
har jeg to luftfriskere. Dem behøver du.
Han kunne forholde sig til folk.
-Vi vil have regn. -Vi vil have regn.
Vi vil have regn.
Få det til at regne.
Det var det, der drev ham.
-Lad det regne -Regne
Lad det regne ned på mig
Regn, regn, regn
Regne ned på mig
Regn, regn, regn
Nu skal du høre.
New Orleans støttede ikke Tyler.
Han måtte væk.
Han elsker byen.
Det gør han.
Men byen skabte ikke Tyler Perry.
Forstår du?
Atlanta skabte Tyler Perry.
I 90'erne var der en stor udflytning.
Alle sorte flyttede til Atlanta.
Da jeg var i tyverne, lagde jeg alt, jeg havde,
i min Hyundai, og kørte til Atlanta.
ATLANTA SYDENS SORTE MEKKA
At flytte til Atlanta gav en forståelse for, hvad jeg kunne blive til.
DEN NYE SORTE MIDDELKLASSE
Jeg så sorte mennesker klare sig godt,
og det havde vi ikke i New Orleans.
Det var stoffer, bander, voldtægt, mord, forfærdelige grusomheder.
At komme fra det til Atlanta,
hvor narkohandlerne
var erstattet af læger og advokater, som var sorte,
hvor folk havde mere, end de havde brug for,
og følte, at de fortjente det.
Det var det forjættede land.
Byen har et ønske om, at sorte mennesker skal trives.
Det var en åbenbaring.
At jeg også fortjener det,
fordi jeg er lige så god som alle andre.
Jeg kom hertil for det, de sorte børn kaldte Freaknik,
som er forårsferien.
Folk havde det godt, så jeg vidste, at Atlanta blev mit hjem.
At se håb rundt omkring mig,
det har byen og staten repræsenteret for mig.
Jeg arbejdede og sparede penge nok op
til at leje 14th Street Playhouse til mit første skuespil.
Jeg flyttede til Atlanta flere år senere.
Han kom hen til mig en søndag efter kirke
og spurgte, om jeg huskede ham.
Det gjorde jeg.
Han lavede et stykke, I Know I've Been Changed.
Jeg spurgte, om det ikke var blevet droppet.
De ville prøve igen, men han manglede en musikdirektør.
Jeg lejede 14th Street Playhouse til et skuespil,
fordi jeg troede, at folk ville komme.
Vi øver forestillingerne.
Der er 200 pladser.
Jeg tjekkede billetsalget hver dag.
De sagde: "Du har solgt én i dag."
Der var to uger til.
"Åh, du har solgt fire pladser."
"Okay."
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte.
At folk ville se et skuespil
i weekenden den 4. juli.
Den unge mand, der har skrevet skuespillet,
og de dygtige skuespillere,
de er kommet for at give os et indblik
i de prøvelser, vi har været udsat for.
Nogle af os har været meget igennem...
Det handler om ofre for seksuelt misbrug
og de langvarige konsekvenser, det har på deres liv.
Det er en personlig historie, folk kan relatere til.
KEITH CORSON, PH.D FILMPROFESSOR
Ifølge statistikker
over hvor mange mennesker, der har været udsat for overgreb,
er det ikke noget, der tales særlig meget om,
men det er noget, mange mennesker lider under.
At pakke det ind i et positivt budskab
kan vende dette traume til noget positivt,
så præmissen for Perrys skuespil er, at det skal motivere.
Jeg husker det her.
Det er gennemgående for hans virke.
Der sad 30 mennesker i publikum.
Jeg regnede med 1.200 i løbet af weekenden.
Det var dyre lærepenge.
Ud af de 30 mennesker
var der nogle, der ville investere i det.
"Virkelig?"
"Jeg kan klare lysene for at spare penge."
"Okay.
"Jeg kan også sælge slik i pausen.
"Så kan jeg nå at komme tilbage på scenen,
"sælge slik og sætte lys op.
"Og jeg kan køre lastbilen." For at spare penge.
Vi var så fattige, at vi delte burgere.
Vi tog en halvdel hver.
Vi tog en håndfuld fritter
og talte om hans store drømme.
Vi deler en burger, og han siger, at han bliver rig en dag.
Han ville sige: "Det hele er erfaringer.
"Det er ikke fiaskoer."
Han troede på sig selv.
Han troede på projektet og ville have sit budskab ud,
så han holdt kursen.
Jeg arbejdede imellem forestillingerne.
Jeg sagde til min chef,
at jeg skulle have fri til at lave et skuespil.
Min mor havde lejet en varevogn, så jeg kunne køre skuespillerne.
Min karrieres værste forestilling.
Jeg har stadig mareridt om den.
Jeg læssede bilen og kørte til Spartanburg.
Den weekend, af alle weekender, ramte en orkan.
Jeg gennemførte.
Ingen dukkede op. Jeg kom tilbage.
Det regnede, og jeg fløj afsted.
I den store lastbil med alt grejet bagi,
og jeg havde speederen i bund, fordi jeg var vred på Gud.
"Du bad mig om at gøre det.
"Jeg hørte stemmen.
"Hvad foregår der?
"Når jeg skal lave et skuespil, forlader du mig."
Det skete gang på gang. "Hvad har jeg gang i?"
Og jeg flyver bare.
Fuldstændig ligeglad.
Før enhver ny begyndelse er der altid en storm.
En storm varsler altid, at man er vokset fra, hvor man er.
Men at høre min mor sige at stykket aldrig vil fungere,
det knuste mig, for hun var min eneste støtte.
Jeg kom hjem og fortalte, at jeg ikke havde tjent de 300 dollars til varevognen.
Det var det.
"Mener du, at du ikke klarede..."
Hun mistede fatningen.
"Giv op. Du klarer det aldrig."
Jeg glemmer det aldrig.
Hun sad foran mig på sofaen, for hun røg.
"Hvordan fanden skal jeg betale de 300 dollars på kreditkortet,
"når du render rundt og..."
Og hun ryger bare, ikke?
Jeg læner mig tilbage, mens hun gør det
med tårer løbende ned ad ansigtet.
Hun ryger, og på et tidspunkt indser hun,
at jeg er stille.
Hun vender sig og ser tårerne på mit ansigt.
Så fik hun vand i øjnene.
"Det må du undskylde, skat. Jeg ville bare ønske, du havde et job."
Jeg kom hjem til en udsættelsesmeddelelse,
og jeg endte på gaden.
Efter syv år med den samme forestilling,
der ikke fungerede, fik jeg et nyt job.
Besejret sagde jeg: "Det var det. Jeg er færdig."
Jeg blev ringet op af nogle promotorer med en mulighed
om at lave showet i House of Blues. Jeg skulle lave det én gang til.
"Nej, det er jeg færdig med."
Jeg begyndte at høre stemmen, der sagde,
at jeg skulle.
Denne gang havde jeg været hjemløs.
Det vil jeg ikke igen.
Jeg vidste, jeg var afhængig af pengene,
men stemmen var så tydelig.
Så jeg gik ind til min chef og sagde op.
Vi laver forestillingen.
Jeg tænkte, det ville være den samme historie om igen.
Det skulle bare overstås.
Jeg sad i omklædningsrummet,
og jeg sagde: "Gud, jeg har fået nok."
Jeg var 28 på det tidspunkt. "Jeg kan ikke fortsætte sådan."
"Du bad mig gøre det. Du får mig herud igen.
"Men jeg hører ikke fra dig i de situationer,
"når jeg ikke kan betale regningerne,
"når venner og familie
"låner mig 20, 30 dollars til mad."
Men når Gud fortæller dig noget,
og du kan mærke det i sjælen, så gør du, som Gud siger.
Så jeg sagde: "Jeg gør det ikke mere, Gud."
Og jeg hørte en lille stemme sige: "Jeg er Gud,
"jeg siger, når det er forbi, det gør du ikke."
Jeg kiggede ud ad vinduet, og der var kø omkring hjørnet
med folk, der forsøgte at komme ind på Tabernacle, House of Blues.
Forestillingen begynder, jeg går på scenen, og salen er fuld.
Alle vittigheder og replikker rammer.
De elsker det, de ruller frem og tilbage i sæderne.
Efter forestillingen er der stående applaus.
Der drysser støv ned fra spærrene
på grund af støjen i rummet.
Mit liv ændrede sig i det øjeblik.
En national promotor ringede og sagde:
"Vi vil se dig i Fox Theater i næste uge."
Et teater med 4500 sæder. Vi solgte fire eller fem forestillinger.
Det var begyndelsen på noget, jeg ikke var forberedt på
på grund af al negativiteten i mit liv.
Jeg hørte altid, hvad jeg ikke kunne blive.
Ingen sagde, hvad jeg kunne blive.
Nu havde jeg pludselig succes for første gang.
Forestillingen var større og bedre.
Nyt set, nye lys, ny lyd.
Det var stort.
Jeg skal lave en ny forestilling,
der hedder I Can Do Bad All By Myself.
Medvirker du i den?
Ja, det gør jeg.
Jeg spiller en 68-årig kvinde ved navn Madea.
En 68-årig kvinde?
KÆRE GUD, ER ALLE MÆND HUNDE?
Madea-karakteren skulle være lille.
På scenen i fem minutter, give folk et grin og ned af scenen.
Jeg skylder dig ikke noget!
Han begyndte med Daddy Joe, i I Know I've Been Changed.
Så skiftede han til Madea.
Vores første stop var i Chicago.
Madea og en anden kunstner skulle medvirke i skuespillet.
Vi solgte alle billetterne i Chicago,
men hun kom ikke.
Folk ledte efter hende, men hun var der ikke.
Det var uhyggeligt.
Jeg måtte sige begge vores replikker.
Publikum så på os, som om det var løgn.
Fortæl mig, hvad der foregår.
Det føltes, som om vi lige havde tabt Super Bowl.
Tak for tålmodigheden,
for jeg ved, det har været hårdt.
Det har været svært.
For os alle sammen.
Efter al succesen var det en fiasko.
Når man nærmer sig sin sæson, er det lige meget, hvad der foregår.
Uanset hvad det er, eller hvem det er.
Ingen kan holde dig fra at få, hvad der er dit...
Du har gjort dit.
Ingen har gjort det, så ingen kan tage det væk.
Jeg takker Gud for det hver dag.
Han ringede tidligt om morgenen.
Han sagde: "Stå op."
"Okay."
"Vi ordner det."
Han arbejdede på manuskriptet,
vi mødtes til generalprøven, vi arbejdede på noget musik.
Og den onsdag aften...
Premieren var tirsdag.
Onsdag aften kom han ud som Madea, og folk grinede.
Hallo?
Hejsa, hvordan går det?
Vi gjorde det aftenen efter og fik endnu flere grin.
Hvordan ser jeg ud i dag?
-Du ser godt ud. -Mange tak!
Da weekenden var omme,
var teatret fuldt. Publikum var overbevist.
Han havde omskrevet stykket.
Madea var blevet stjernen.
Vi elskede det.
Vi er glade for Madea.
Sådan, Madea.
Jeg elskede det.
Jeg elskede det simpelthen.
Vi ser det mange gange igen.
Madea er en storslået karakter, der kan fortælle dig alting.
Hun ved alt om dig, og hun kan drikke dig under bordet og skælde dig ud.
Og så putte dig.
Det er et sydstatsudtryk, "mother dear."
Det afroamerikanske samfund,
især i Syden, er matriarkalsk.
Vores familier drives af mødre.
Du kan blive lige, hvad du vil.
Der er intet Black Panther Party uden kvindeligt islæt.
Er man sort og fra Syden, kender man Madea.
Uden tvivl.
Det kan være din tante, din mor, din bedstemor eller din søster.
Du kender nogen, der er løst bekendt med Bibelens principper.
De har måske ikke læst den,
men de siger: "Jesus sagde, du skulle være rar."
Du siger: "Jesus sagde aldrig..."
Sagde jeg ikke, at du ikke...
Det er genialt.
Du kender din fætter, der kæmper med afhængighed,
og dine fætre, der var nødt til at bo hos en tante.
Og de fætre kom kun gennem gymnasiet
og blev uafhængige voksne,
fordi den tante tog dem til sig.
Kom forbi i dagslys.
-Kom ikke midt om natten. -Madea, jeg beder dig!
Så kom ind.
Hvem er det ved døren?
-Jeg er træt af alle de... -Hold kæft. Joe.
Forestillingen begyndte at tage fart,
og jeg rejste fra by til by
og så overvejende sorte mennesker
i de fyldte sale.
Snart optrådte han 300 gange om året foran 30.000 om ugen.
Hans skuespil turnerede og var udsolgt
langs Sydens såkaldte "Chitlin' Circuit."
Der er en rig tradition for gospelteater
og for Chitlin' Circuit.
En slags sort teaterhistorie.
Den rute var vidunderlig.
Josephine Baker, Billie Holiday og Ella Fitzgerald
og alle dem, der ikke måtte optræde på hvide etablissementer,
så de tog på turné på de her små værtshuse
med stegt kylling og chitlins.
De rejste rundt, og de blev så berømte blandt deres egne folk,
at de kunne forsørge sig selv.
Så forestil dig Chitlin' Circuit.
Det er en meget autentisk ånd,
og det var genialt gjort.
Han står på alle de skuldre.
Han er en kæmpe på kæmpeskuldre.
Kan I gøre det igen? Ja, sådan.
En gang til!
Jeg var på turné fra 1998 til 2004
og havde over 300 forestillinger om året
i hele landet, fra ende til anden, før de sociale medier.
Efter hver forestilling sagde jeg:
"Tilmeld jer på min hjemmeside."
"Din hvad? Din WWW-hvad?"
Et par millioner fulgte mig på min hjemmeside,
så jeg kunne sende en e-mail og sælge billetter
i hele landet, før vi annoncerede.
Hvad Perry gjorde, og stadig gør,
er, at han har sikret økonomisk støtte til sine projekter
og taget risikoen, hvis det gik galt.
Det var smukt at forstå,
at vi havde magten til at støtte og løfte hinanden,
for da jeg startede på Circuit-ruten,
talte ingen om de ting,
der plagede os som samfund,
såsom overgreb, voldtægt og narkomisbrug.
Så jeg ville fortælle det malerisk og få folk til at grine.
Grine så meget, at man bliver veltilpas.
Sidst i forestillingen bruger jeg 20 minutter
på at tale om, hvad der plager os,
og hvordan vi hjælper hinanden.
Hvad skal jeg gøre nu?
Rejs dig, og kom videre.
Man må gerne være nedtrykt,
græde over det, men bliv ikke hængende for længe.
Rejs dig, og kom videre.
Den største forskel mellem Tyler Perry
og et traditionelt eller Broadway-stykke er,
at de har forskellige målgrupper.
Jeg så Broadway-stykker med min mor,
og det var altid spændende.
En dag sagde hun: "Jeg kan godt lide Broadway,
"men jeg elsker Tyler Perrys skuespil."
Jeg spurgte hende hvorfor.
Hun sagde: "Jeg føler mig tryg der."
Tyler Perry, vi elsker dig.
-De elsker det. -Vi elsker Madea.
Nogle ser Madea som en fortsættelse
af fatsuitet og drag-optrædenerne,
der emaskulerer sorte, mandlige skuespillere.
Det er vidunderligt.
Jeg glæder mig til, at Sherman giver mig børnebørn.
Eddie Murphy og Martin Lawrence gjorde det.
Men det er mere nuanceret og kompliceret.
Det gør ikke grin med,
men indgyder en slags respekt.
Madea?
Hvis Tyler Perry er "Tyler Perry, producenten, instruktøren,"
er Tyler Perry som sig selv central i sit brand,
så er Madea lige ved siden af, ikke?
Karakteren fylder meget i hans virke
og i offentlighedens interaktion med hans arbejde.
Hvad angår deres fans,
er Madea en stor del af det,
folk tiltrækkes af, eller er blevet tiltrukket af,
i deres påskønnelse af Tyler Perry og også i kritikken.
Madea befinder sig midt i det hele.
Så Madea er vigtig.
Madea er en stor del af Tyler Perrys brand.
Og fra New Orleans, Tyler Perry.
Og Tyler Perry er centrum for hans verden.
Han er solen, månen,
han er hele universet, selveste Gud.
Han er Faderen, Sønnen og Helligånden.
Det er han.
Så det handler virkelig om ham.
Når jeg siger det,
skal vi forstå det på en anden måde.
Det er problematisk i forhold til kvinders repræsentation,
men hvis vi kradser lidt i overfladen,
så handler det i virkeligheden om patriarkatet.
Om det sorte patriarkat.
Om det giftige, sorte patriarkat.
Om maskulinitet.
Om den måde, sorte mænd ikke har,
og fortsat ikke forstår sorte kvinders oplevelser,
selvom de ser med på tæt hold.
Vi bør være på vagt.
Du er så tæt på sorte kvinders oplevelser,
så tæt på traumerne, og alligevel kan du ikke læse dem.
Du forstår det stadig ikke.
Karakteren spilles af en mand,
men han er så god til at forstå hende og kvinder ligesom hende.
Som mand validerer han mange kvinders følelser.
Den sorte kvindes stemme er en vigtig stemme i vores samfund,
for det er den sandeste repræsentation af lederskab.
Giv den sorte mand en sort kvindes kjole på,
og giv ham styrken
til at blive den ultimative frelser
for at styrke den udnyttede, sorte kvindes krop.
Alle de ting er abstraktioner.
Det handler ikke om menneskelighed.
Det handler ikke om at se på hinanden,
så det er ikke en gal, sort kvindes dagbog.
Eller en vred, sort kvindes.
Det er en marionetdukkes dagbog.
Jeg kan kun tale som mig selv.
Jeg er en slags poet,
og jeg er ansvarlig for mit eget synspunkt
over for dem, der har skabt mig og dem, der kommer efter mig.
...forstå hvorfor min bedstemor, min mor,
mine tanter elsker det her,
og hvorfor min familie sydpå elsker det.
Jeg kan ikke se det uden at krumme...
Hans seneste film gik over stregen.
Jeg ser nogle kvindehadske tendenser,
som jeg ikke ved, hvad han vil med i filmen.
Han burde nok løse det med en psykolog...
INDGANG
Jeg har bemærket, at alle entertainere, kunstnere,
de kommer fra en baggrund med smerte
og med mishandling og alt muligt.
Jamie Foxx lagde kjolen fra sig,
men Tyler Perry er blevet milliardær, og han går stadig i kjole.
Hvorfor er Black Lives Matter ikke her
for at demonstrere mod en sort mand,
der klæder sig ud som kvinde for at tjene penge?
TRANSER SOM TYLER SKAL BRÆNDE I HELVEDE
Gå ud i verden og omvend de dårlige mennesker.
Han sagde, forkynd evangeliet.
Forkynd evangeliet, forsag synder og angr.
Jesus Kristus...
Du har fundet din egen rytme,
som du danser til, og det fungerer for dig.
Du virker ligeglad.
-Ja. -Hvordan gør du det?
Nina Simone sagde dette:
"Du bruger alt, du har,
"på at give alle alt, de vil have."
Min mor lærte mig værdien i at være mig selv.
"Lad aldrig nogen fortælle dig, hvem du er.
"Du ved, hvem du er, hvor du kommer fra."
Jeg så hendes kampe,
og jeg fortæller mine historier.
Derfor fungerer de,
fordi folk genkender sig selv i historierne.
Uanset om kritikerne forstår det.
"Jeg forstår det ikke..."
Jeg er ligeglad, for jeg taler til os.
Derfor ser millioner af mennesker mine shows hver uge.
Derfor ligger filmene nummer et.
Jeg taler til os, forbinder med os.
Forstår du?
Tak, Tyler Perry.
Selv tak, Kenya Barris. Er vi på efternavn nu?
Det var bare et særligt øjeblik.
Ja.
I 2003 lå der en bunke bånd på mit kontor
og på en seddel stod: "Du skal se Tyler Perrys værker.
"Han vil gerne lave en film."
Så jeg tænkte...
Jeg ringede til vores hjemmeunderholdningsafdeling,
og jeg sagde: "Har I hørt om Tyler Perry?
"Han har vist solgt enormt mange videoer."
De havde aldrig hørt om ham.
Jeg spurgte, om de ville spørge,
om nogen i branchen kendte ham,
for hvordan kan man tjene så meget, uden at vi har hørt om ham?
Ingen havde hørt om ham.
Jeg mødtes med et mangfoldighedsudvalg
for at tale om, hvilke film der interesserede dem,
og hvem der var interessant.
Jeg indledte mødet med at spørge, hvem der kendte Tyler Perry.
Alle sorte i lokalet rakte hånden op.
Ingen hvide.
Der foregår et eller andet.
Du nævnte Lionsgate.
Var der en, der var åben over for dig?
Ja, Mike Paseornek.
Det var ham, der sagde, vi skulle arbejde sammen.
Jeg sagde, vi ville mødes med Tyler.
Jeg har lige indspillet min første film i LA,
jeg er meget begejstret.
I skal snart se den.
Det er Diary of a Mad Black Woman som film.
Den bliver vidunderlig...
Da Diary of a Mad Black Woman udkom i 2005,
anede anmelderne ikke, hvem han var.
-Hvem er du? -Hvem er du?
Det var en tilfældig film, der blev vist i biograferne.
Den var ikke blevet markedsført,
de havde ikke set den på forhånd.
De kendte ikke til den,
så de tænkte: "Okay, det er nok en døgnflue.
"Den sælger nogle få billetter og forsvinder så."
Men da de så afkastet,
indså de, at den må have haft et stort publikum.
Da Tyler kom til Lionsgate,
kendte ingen det rumskib, der landede i deres forhave.
Men det kom de til.
Indtrykket var stort.
Det er vildt, at Diary of a Mad Black Woman
var den førende film i USA i 2005.
Og den 25. marts 2022
var A Madea Homecoming den mest streamede film i USA.
Han brænder sgu.
Så 17 år senere ligger den stadig nummer et,
folk flokkes stadig for at se premieren.
Og Brown, du lukker bagagerummet, mens de gør det, okay?
Det bunder i hans forhold til publikum.
Vent, Madea!
Roger Ebert skrev en sønderlemmende anmeldelse af hans første film.
Da filmen udkom,
havde han aldrig modtaget flere e-mails eller beskeder om,
hvor meget han tog fejl.
Folket havde talt.
Han sagde: "Jeg skriver en ny anmeldelse."
Men vi talte om,
at Tyler bryder samtlige regler.
En filmstudiechef sagde til ham:
"Sorte går ikke i biografen."
De tog bare fejl med alt, hvad angik Tyler.
Jeg tror, at en mastodont som Hollywood skal beskytte sig selv,
og det gør den ved at være kritisk.
Men Tyler blev bare ved at lykkes.
Dens debut som en storsællert kom bag på anmeldere,
men ikke filmmageren og stjernen,
som mener, at Hollywood har ignoreret det publikum,
der ser hans film.
Rejsen var lang...
-Gik det stærkt? -Ja.
Perry lavede filmen for omkring fem millioner dollars.
Den solgte billetter for det tidobbelte.
Perry kom hertil ved at nægte at spille efter Hollywoods regler.
Han krævede kreativ kontrol over sine projekter.
På premieredagen lå vi nummer et i biograferne.
Jeg måtte holde ind.
I marts 2004 gav Tyler mig sit manuskript til Diary.
Om sommeren filmede vi.
Til februar var den i biograferne som nummer et.
Hele byen talte om det,
da hans film lå nummer et i billetsalg.
Det var uventet.
I filmbranchen bruger man
en masse data og forskning
til at forudse, hvad salget bliver i den weekend.
Det havde de groft fejlberegnet.
De anede ikke, hvad det var.
Det kom bag på alle. Det var helt fantastisk.
Nu lytter de store studier
og får øjnene op for denne forfatter og producers succes.
Efter Diary of a Mad Black Woman,
der var en salgssucces, begyndte man at undersøge,
hvem Tyler Perry er,
og hvordan han fik publikum til at se den film,
som vi anså for ubetydelig.
For den betød noget, og folk kendte ham.
Han var bare ikke synlig alle de normale spillesteder.
Tyler Perry blev opfattet som en outsider.
Jeg tror ikke, at folk helt forstod hans økonomiske værdi.
Nogle gjorde.
Jeg så, at det ramte en nerve
og så dyb en forståelse,
som almindelige medier ikke ville kunne forstå.
Man taler til et publikum, der er underrepræsenteret,
og ofte slet ikke repræsenteret, især hvad angår teater.
Så det ville være vanskeligt for almindelige medier
at forstå, hvad der foregik,
især hvis man ikke voksede op med sorte kirker
eller i kvarterer, hvor folk blev forsømt,
så forstod man det ikke.
Hans evne til at tale til publikum,
der nu er hans tro følgere,
at tale til et publikum, der siger:
"Jeg hører dig, jeg ser dig, jeg kender dig.
"Lad mig løfte dine historier."
Det har han gjort til punkt og prikke.
Mange hvide glemmer, at der er en hel branche,
og det har der altid været, med os.
Folk vil underholdes, og de kommer og ser det.
De ignorerede dem, men det gjorde han ikke,
for mange billetter til ti dollars bliver til rigtig mange penge.
Hallo.
Tyler Perry lever op til nogle høje forventninger.
Madea's Family Reunion, efterfølgeren til hittet
Diary of a Mad Black Woman solgte for over 30 millioner dollars
og dominerede billetsalget i weekenden.
Filmen omsatte for 30,25 millioner dollars i weekenden.
...beholder førstepladsen henover weekenden.
Alle kunstnere skal forfølge deres kunstneriske drømme,
men meget af det, der findes i dag, er noget humbug.
Vi taler om Tyler Perry.
Nej, hør her...
Er det faktisk det, som det sorte Amerika vil se?
Man stemmer med sin pengepung.
Man stemmer med sin tid foran tossekassen.
Manden har et stort publikum, og Tyler er meget klog.
Kirkebusserne kommer og er fyldt til randen.
Han købte et jetfly.
Kan man købe et jetfly, er man rig.
Det billede er bekymrende.
Er du skuffet
som instruktør og afroamerikaner...
Jeg tror ikke, at Tyler Perry
begav sig ind på det kreative marked for at redde det sorte samfund.
Og hvis han gjorde, tror jeg,
han ville være ankommet tungt bevæbnet.
Det gjorde han ikke.
Og jeg har ingen beviser,
det betyder ikke, det ikke findes, eller at jeg har ret.
Det betyder bare, at jeg ikke ser beviserne for,
at han kom bevæbnet og oplyst ind på det kreative marked
med hensigten at give noget ædelt
og værdifuldt til de sorte og brune samfund.
Det tror jeg ikke på.
Det er mere sårende, når det kommer fra ens eget samfund.
Men hans eget samfund er også det,
der har fået ham hen, hvor han er nu.
Så det er kun nogle få.
Men dem elsker vi også.
Den sværeste kamp var ikke imod Hollywood,
det var mod sorte mennesker.
Der er en vis klasse af sorte mennesker, der ser ned på alt med Tyler Perry.
Når jeg ser i historien,
hvad vi har gjort mod hinanden som sorte,
mod andre, der har succes, er det interessant at se.
Amos 'N' Andy var de første afroamerikanere på tv.
Det var NAACP, der boykottede... Det første tv-boykot nogensinde.
Programmet blev fjernet fra sendefladen i 1953,
og der var ingen sorte rollebesætninger på tv før sidst i 1960'erne.
NAACP boykottede Farven Lilla
på grund af dens skildring af sorte mænd
og Alice Walker, den sorte kvinde, der skrev den.
Så de demonstrerede foran Oscar-uddelingen.
Langston Hughes kaldte Zora Neale Hurston "En ny variant af mørke,"
fordi hun havde en sydstatsdialekt og skrev med den dialekt.
Så jeg lærte meget tidligt,
at det er sådan, det går.
Uanset hvor gode ens hensigter er,
uanset hvor mange mennesker den løfter ud af fortvivlelse,
betyder den kun noget for visse anmeldere,
hvis den er, hvad de anser som kunst.
Jeg hverken vil eller kan ændre, hvad jeg er, hvem jeg er,
hvad jeg er blevet kaldet til, og hvordan jeg gør det,
fordi nogle anmeldere mener, at det ikke er kunst.
Publikum er der.
Han var opmærksom på et publikum,
som folk ignorerede. Folk sagde: "Kom op til os."
Han sagde: "Nej, jeg kommer ned til jer."
"Vi skal grine af de ting, vi griner af
"til familiesammenkomster.
"Vi udbreder de ting, vi synes, er sjove."
Når man ser på hvide komikere...
De må gøre de mest latterlige ting,
og de skal aldrig overveje, om de stiller irere i et dårligt lys,
eller skotter
eller briter...
Mel Brooks bekymring var for ikke sin kultur,
men at være sjov.
Og krævede det anekdotiske ting, som han kontrollerede,
var det tilladt.
Og Perry har gjort det samme.
Og han var rigtig god til det.
Jeg elsker den.
Godmorgen.
Jeg kender ingen med Tylers historie.
Se på de største instruktører og skuespillere.
De har ikke haft 19-20 film i træk,
hvor deres publikum blev ved med at komme.
Det er historisk.
Tyler havde opbygget en fanskare, der kunne aktiveres med et knips,
og så ville de dukke op. Det gav ham en fordel.
Hvad han har gjort, som andre ikke har,
er at udnytte det i film og tv, som han kontrollerede.
Det, der værdsættes i underholdningsindustrien
er at eje noget.
Man ejer et stykke papir, der giver rettighederne til ting.
Tyler ville eje rettighederne, selv før han havde slagkraft.
Ejerskab var fra begyndelsen
det vigtigste for Tyler ud over det kreative,
for det gav ham den fulde kontrol.
At opgive ejerskabet er ikke en mulighed.
Hvis jeg skrev og producerede det, så får du det ikke.
Jay-Z har en tekst, der lyder:
"I taler om fremskridt, men det er os, der tager chancerne."
Det gjorde indtryk på mig, for jeg ville aldrig være en,
der skulle vente på, at nogen gav mig en check
og sige: "Nu kan du lave noget til dit folk."
Vi går ikke i detaljer,
men mange betvivlede hans historier,
og han sagde:
"Lad mig komme ind på mit marked.
"Jeg kender mit marked."
De ville gerne give ham kritik,
men så indså de, at han faktisk forstod det.
Bare flyt jer.
Og det er sandt.
Jeg er ikke vred på dem, der ikke vil eje
eller tage det ansvar,
for det er hårdt arbejde. Man knokler som ejer.
Ingen arbejdede mere end mig.
Ingen kunne arbejde mere end mig.
James Brown ville have bøjet sig.
Jeg kan huske historier fra begyndelsen,
hvor han solgte sine tv-programmer til nogle Hollywood-chefer.
De ville foretage nogle ændringer og købe et par afsnit.
Han sagde: "Hvad? Sådan gør jeg ikke."
At de afviste Tyler, fik ham til at vende dem ryggen.
Så han tænkte: "Hvordan gør jeg det selv?"
Så fordi Tyler er Tyler, revolutionerede han modellen
og skabte en ny måde at sælge tv-programmer på.
Først lavede man et pilotafsnit,
hvis det blev købt, håbede man på 12 til 20 afsnit.
Gik det, håbede man på 20 mere.
Alle ville opnå 100 for at få syndikering,
hvilket betød, at der var penge i det på langt sigt.
Han stræbte efter at komme i tv.
Han var banebrydende med sin oprindelige serie,
som han lavede efter 10-90-formlen.
Vi betaler selv for ti shows.
Hvis de får en vis markedsandel, køber netværket 90 mere.
Det giver omgående syndikering.
Endnu en god forretningsaftale.
Det var unikt og genialt.
Jeg vidste, at de traditionelle studier ikke ville gå med til det.
Man skulle bruge en lille spiller i syndikeringsbranchen,
der ville tage chancer, og vigtigst af alt,
ville give Tyler den kreative frihed til at gøre, hvad han ville.
Det andet geniale er, at Tyler ejede det.
Det gik ud over stepperne.
Noget andet, der heller ikke var gjort før,
det er det smukke ved at arbejde med Tyler Perry,
for Tyler ville bruge sine egne penge på at producere de ti afsnit.
Jeg prøver at få ti klar til TBS, i hvert fald de første ti.
Så ikke kun ejede han dem og havde fuld kreativ kontrol,
men hvis det virkede, havde han også økonomisk kontrol.
Så han besluttede at investere sine egne penge.
Så tog jeg til Atlanta og optog de ti afsnit af House of Payne.
Aftalen var, at i løbet af to uger
afprøvede vi de ti afsnit
og vurderede så det næste skridt.
Tyler Perry løber risici, så hvorfor ikke tage chancen?
Afsnittene rammer sendefladen,
og det er en stor succes.
Bedømmelserne var højere end det, der gik forud, hvilket chokerede dem.
De spurgte: "Hvad vil du gøre?
"Nogen kom og ville have 17 mere.
"Nogle vil have 26."
Jeg sagde: "Jeg vil have 100 afsnit."
Mark gik tilbage til TBS, som sagde: "Vi tager de 90 afsnit."
Det var her, 10-90-modellen opstod.
Det var ikke blevet gjort før.
Så en pilot på ti afsnit, som han selv finansierede,
som nok var alle de penge, han havde på det tidspunkt.
Han geninvesterede i sig selv,
geninvesterede i mennesker og publikum,
og han forstod at gøre det fuldt ud.
Så Tyler satsede på tv, og det gav pote.
De tænkte, at han ville klare et par afsnit,
og så blev det en af de mest succesfulde serier nogensinde.
Selvfølgelig ønskede de mere end de oprindelige 100,
så Tyler fandt på Meet the Browns.
Jeg var så jaloux,
for på det tidspunkt var jeg direktør for BET,
TIDLIGERE DIREKTØR FOR BET
og pludselig har Turner to serier af Tyler Perry,
der blev øjeblikkelige hits.
Han reddede mig virkelig på OWN.
Han meldte sig frivilligt og sagde: "Jeg kan give dig en hitserie."
Have and Have Nots har kørt længe og fået gode anmeldelser.
Jeg sagde til ham, det er ligesom As The World Turns.
Der havde ikke været nogen Will Packer, Ava DuVernay
eller Greenleaf,
hvis Tyler ikke havde tilbudt sin hjælp.
Vi ville indgå en aftale med ham,
før han opsøgte OWN.
Aftalen med Viacom tog 12 år,
fra vi begyndte at tale om det, til det skete.
Nogle hos Viacom troede, at hans karriere ville sygne hen.
Det holdt ikke stik.
Han får fortsat flere og flere idéer.
Jeg ved, hvad jeg skal tilbyde selskaberne.
Og her står jeg, oven på alt det arbejde, jeg har udført,
og jeg kan sige, at jeg virkelig værdsætter
alt det gode, det dårlige og det grimme.
Hvordan går det?
Det er DJ Khaled!
Tag én mere i bredformat. Hvor er Myles?
Jeg tror, at sorte i det hele taget undervurderes.
Tyler Perry laver det ene hit efter det andet,
men det blev ikke rigtigt respekteret i Hollywood.
Er der noget, alle respekterer, er det penge.
Og folk så Tyler Perry Studios,
og for første gang sagde folk: "Hvad er det lige, han laver?"
De kendte hans navn og kendte til nogle af hans værker,
men de så på Tyler Perry Studios,
og Tyler Perrys talent og magt kunne ikke fornægtes.
Jeg har haft mange studier, som jeg troede, var det rette.
Det første var på Hoke Street.
Det var under 400 kvadratmeter,
og jeg tænkte: "Det er mit filmstudie."
Vi talte om at lave Diary of a Mad Black Woman.
Producerne sagde: "Det er for småt.
"Vi kan ikke lave en film her."
"Hvad mener du?"
Jeg havde aldrig gjort det før.
Jeg købte en større bygning på Krog Street.
Der var ikke parkeringspladser nok,
naboerne klagede hver dag.
Jeg tvang det igennem
og sagde, at det var stedet,
at det nok skulle gå.
Jeg ville kun gøre ting,
jeg kunne betale for.
Men når man stiger i graderne,
skal man betale for, hvor man skal hen,
og ikke nødvendigvis for hvor, man tror, man er.
Budskabet var soleklart.
Du er for stor til at fejle.
Derfra tog vi til Greenbriar.
Jeg glemmer det aldrig, for min daværende advokat
sagde: "Du har problemer på Krog Street.
"Se på det her sted på Greenbriar."
Jeg står foran porten, jeg beder,
og jeg ser på porten, der er fuld af bibeltekster.
Min favorit var fra Salmernes Bog.
Er det ikke et tegn, ved jeg ikke, hvad der er.
Jeg har altid kendt til mursten og mørtel,
voksede op i savsmuld. Og kan jeg bygge og eje en bygning
og huse alt i den, lysene, lyden, kameraerne,
så ved jeg, at jeg gennem ejerskabet
kommer ud på den anden side. Der er ikke overskud nu,
men når det hele falder på plads,
vil det være enormt værdifuldt.
Her er vi nu.
Han troede på Atlantas film- og underholdningsfællesskab
før alle andre.
Da jeg blev indsat den 4. januar 2010...
ATLANTAS BORGMESTER
...omsatte filmindustrien i Atlanta og Georgia
for omkring 350 millioner dollars
og beskæftigede 7.000 til 9.000 ansatte.
Ved min afgang den 2. januar 2018
var det en forretning til 9,5 milliarder dollars,
der beskæftigede mere end 34.000 mennesker.
Centrum for den energi
begyndte med Tyler Perry og Tyler Perry Studios.
Og hver gang du ser en film med ferskenlogoet,
bør vi tage hatten af for Tyler.
Åbningen af Tyler Perry Studios
inkluderede en række stjerner, der endda imponerede ham selv.
Jeg er glad for, at Sidney Poitier kom.
Cicely Tyson og Oprah er på vej.
Jeg er spændt på alle... Ruby Dee? Mener du det?
Hank Aaron. Folk, der banede vejen for det her.
Han er standhaftig, han er solid, og han er ikke falsk.
Han er så oprigtig.
En ung, afroamerikansk mand forlod New Orleans med meget lidt...
BORGERRETTIGHEDSFORKÆMPER
...og forfulgte sin drøm her i byen.
Man skal tro.
Han begyndte fra nul.
Det er en stærk, amerikansk historie.
I et magisk øjeblik mod aftenens slutning
eskorterede Tyler den legendariske Oscarvinder ned ad den røde løber.
Der er et øjeblik,
hvor Sidney Poitier skal indvie lydscenen i hans navn,
han har tårer i øjnene, og fyrværkeri går af i det fjerne.
Han peger på mig, og han siger: "Dig."
Jeg sagde: "Nej, dig."
Mine damer og herrer, gør os selskab
i at indvie Sidney Poitier-lydscenen.
I det øjeblik kommer han ud,
han krammer Oprah, og hun siger: "Hvad tænkte du deroppe?"
Han sagde: "Da jeg var ved MGM,
"var jeg og skopudseren de eneste sorte mænd, der havde adgang."
Så denne sorte mand, og alle de andre sorte, ser dette øjeblik.
Det er svært ikke at tænke på race,
når så meget af det handler om den fornedring
og det, vi har måttet kæmpe imod.
Så at kunne ære ham og give ham det øjeblik, var fænomenalt.
Midt i al denne succes
skal jeg håndtere min mors langsomme død.
Min mor sad i kørestol på det tidspunkt, og hun kunne ikke se.
Jeg lænede mig ned til hende.
Jeg lænede mig ned og spurgte: "Er du okay?"
Hun sagde: "Ja, alt er smukt."
"Hvordan ved du det?"
"Det kan jeg mærke."
Hun kunne mærke det.
Det er et fantastisk, utroligt, vidunderligt øjeblik.
Når jeg ser mig omkring...
Min mor kigger på mig.
Se, hvad din lille dreng gjorde.
At hun kunne opleve det øjeblik
af hendes lille dreng, der havde udholdt så meget med hende,
det var godt.
Virkelig godt. Det var en god aften.
Selv før det, da Boyz II Mens Mama spillede i radioen,
og hun kørte et sted hen,
og hun ringede, hvilket skræmte mig,
for da hun blev syg,
kunne jeg ikke slukke min telefon.
Den var tændt døgnet rundt.
Og hun græd hysterisk,
og jeg tænkte: "Jeg skal afsted."
"Hvad sker der? Hvad er der?"
Og hun sagde: "Tak. Tak.
"Havde du ikke klaret det,
"selv da jeg bad dig stoppe, havde jeg ikke haft råd til min medicin."
Da hun døde...
...kunne jeg ikke finde vej ud af det.
Alt var gråt, alt manglede noget.
Intet betød noget.
Sådan var det...
MAXINE GRÆD SIN SIDSTE TÅRE I GÅR.
...i lang, lang tid.
Tyler var der, da hun døde.
Alle hendes børn var der.
Det var hårdt, for det var mit barn.
Hun var min tøs.
Jeg forlod rummet.
Jeg græd nok i to eller tre dage.
Jeg har én fortrydelse i mit liv.
Det er min mor på sit dødsleje.
Jeg tog afsted, for jeg skulle tilbage til Atlanta,
og hun kiggede på mig.
Jeg sagde, jeg skulle afsted. Hun sagde ingenting.
Hun stirrede bare på mig.
Og jeg følte mig...
Så sagde hun: "Jeg er bare så træt."
"Nej, det er i orden."
Jeg begyndte på alt det åndelige.
"Nej, Gud vil gøre godt..."
Jeg talte hende fra det, hun ville sige.
Hun sagde: "Okay, skat."
Min eneste fortrydelse er, at jeg ville ønske, jeg havde siddet der
og lyttet til, hvad hun ville sige
i stedet for at tænke på mig selv, mens jeg var ved at miste hende.
Lade hende fortælle mig de ting, hun ville sige.
Ja. Én fortrydelse.
Jeg vil bare fortælle dig, hvor meget det betyder for mig,
hvor taknemmelig jeg er, hvor velsignet du er,
hvor velsignet jeg er med en søn som dig.
For mange børn tænker ikke på deres forældre, når de bliver voksne.
Det er fantastisk, at han gør alt det for mig.
Du giver dine forældre blomster.
Jeg har fået mine blomster.
Hun fortalte en historie, da jeg var barn.
Jeg har det på video.
En dag kom vi hjem fra landet.
Og hun kørte.
Der kørte en Jaguar forbi.
Hun sagde: "Det er en smuk bil."
Og jeg sagde: "Wow, det er en smuk bil."
Jeg sagde: "Hvad, mor?"
Jeg satte mig op for at se, hvad hun talte om.
Hun sagde: "Den bil."
Jeg spurgte, hvad det var. Hun sagde: "Jaguar."
Han sagde: "Ved du hvad?
"Når jeg bliver stor, køber jeg dig en Jaguar.
"Og jeg køber dig et hus."
Jeg sagde: "Okay, skat."
Og hun sagde: "Okay, skat."
En dag optrådte jeg på mors dag i New Orleans.
Jeg gav hende nøglerne til bilen
foran publikum.
Stort øjeblik for os begge.
Hun græd. Det var smukt.
Tak skal du have.
Hvordan havde du det?
Jeg havde det godt.
Jeg havde gjort det rette.
Da jeg havde set alt, hun havde været igennem,
ville jeg gøre, hvad jeg kunne,
så hun ikke skulle lide,
så hun havde penge og kunne forlade den mand.
Det var mit store ønske.
Uanset hvor mange penge jeg havde,
kunne hun ikke få alt, hun behøvede.
Da hun døde, døde alt i mig.
Hvad skulle jeg nu stille op?
Havde jeg ikke haft kontrakter og ting på plads,
ville 2009 nok have været endestationen,
for intet motiverede mig til
at stå ud af sengen og komme videre.
Jeg begyndte at drikke meget.
Og det varede i et par år.
Jeg hygger mig bare til Mardi Gras.
Øjeblik. Vent lige.
Ingen helligdage betød noget uden hende.
Ingen betød noget uden hende.
Aman kom og redefinerede det hele.
Hvad betyder det?
Hvad betyder julen for ham?
Hvad betyder det at blive født lige efter thanksgiving?
Og hvad betyder jul og nytår?
At se hans begejstring
gav livet en helt ny mening, et nyt formål.
Ja?
Min bøn, da Gelila var gravid, lød: "Gud, giv ham det bedste af mig.
"Og alt det værste i mig begraver du med mig."
Han skulle kun have de bedste af mine gener.
Jeg fortalte, at jeg elskede ham,
da han var omkring fire og et halvt.
Jeg sagde det ti gange.
Han sagde: "Hvorfor siger du det?"
Han skulle vide, hvordan det lyder,
hvordan det føles at høre det fra sin far.
At nogen elsker dig og giver dig et kram
og siger, at du er noget særligt, stærk og kraftfuld.
-Lever din far stadig? -Ja.
Hvilket forhold har I?
Vi taler ikke meget, men jeg tager mig af ham.
Han får, hvad han har brug for.
Føler du, at han elskede dig?
Nej, det har jeg aldrig følt.
Jeg følte, at der var noget,
som jeg ikke kendte til.
Da jeg var 30, sagde min mor, at han ikke troede, jeg var hans barn.
-Så... -Virkelig?
Det vidste jeg heller ikke, hvilket også gav problemer.
I ser vrede ud. Hvad sagde lægen?
Han har det fint.
Spørg hende, Cora.
Madea, hvem er min far?
-Det er din far. -Det finder jeg ud af.
Dana fortæller dig alt, hvad du vil vide.
-Hvem er Dana? -Ja, hvem er Dana?
De er snotdumme. Kender de ikke Dana?
De har brugt Dana til at finde folk i årevis,
hvem forældrene er.
-Dana. -DNA.
DNA. Det er Dana.
Gud, hvor er du dum.
Vi tog en DNA-test. Resultatet kom tilbage.
Han er ikke min far.
Jeg følte en lettelse.
Jeg var lettet, for mit billede af en far
var ikke én, der gjorde sådan mod sit barn.
EFTER FLERE MISLYKKEDE FORSØG PÅ AT KONTAKTE EMMITT PERRY SR.
REJSTE FILMHOLDET TIL LOUISIANA FOR AT TAGE DIREKTE KONTAKT.
Vi skal snart dreje.
Onkel Emmitt.
-Det var mig. -Jeg vil...på, hvem det er.
Jeg beklager.
Undskyld min... Se så at komme væk.
Onkel Emmitt.
Afsted!
Jeg kom for at besøge dig...
Jeg ser alle dine...film. Hold dig...væk.
Jeg ringede for at høre, hvordan det gik.
Kom så...væk.
Vidste du, det var mig?
-Jeg vidste, hvem... -Det er det, jeg siger.
Jeg ville bare snakke med faren.
Ikke andet.
Jeg ville dig ikke ondt.
Hvorfor er du sådan?
Hørte du mig?
Hørte du mig, onkel Emmitt?
Onkel Emmitt?
Har han undskyldt?
Nej, det har han ikke.
Vil du gerne have det?
Lige nu ved jeg ikke, om det gør nogen forskel.
Jeg tilgav ham i mine 20'ere,
og det ændrede mit liv.
Mange ved eller forstår ikke,
at deres forældre også har en historie.
Hvad end der er sket på grund af dem, har gjort...
Man skal kende historien for at forstå det.
Jeg fandt ud af, at han og hans søskende
blev fundet af en hvid mand på landet i Louisiana i en grøft.
Han var to år gammel.
Han kom til en 14 år gammel kvinde ved navn Mae.
Hendes far var sengeliggende, en meget gammel mand, der var slave.
Alt, hun vidste om børneopdragelse, var at slå dem.
Hun bandt dem i en kartoffelsæk,
hængte dem i træet og slog dem.
Det var det, han vidste. Det var det, han kom fra.
Han blev mishandlet.
Han blev mishandlet hele livet.
Det hjalp mig med at forstå, hvem han er,
hvilket gjorde det lettere at tilgive ham.
Det er svært at tilgive.
Ja, men meget nødvendigt,
for jeg fandt ud af, og det er meget sandt,
at hvis man ikke tilgiver, og holder man det inde,
kan det sende ens liv i den forkerte retning.
Folk, der har gjort noget imod dig, har som oftest
fundet fred, men du holder fast i det.
Det kan blive en sygdom i din krop
og gøre dig fysisk syg.
Så tilgivelse er ekstremt vigtigt.
-Støtter du ham? -Absolut. 100 %.
Som barn var han ikke nogen god far,
men han var en god forsørger med en utrolig arbejdsmoral.
Så han har givet mig min arbejdsmoral.
Hold inde, lad mig koncentrere mig.
Hans arbejdsmoral er...
Jeg forstår stadig ikke, hvordan han kan arbejde i det tempo.
Jeg har aldrig arbejdet for ham, men jeg hører, at Tyler Perry er hård.
Vi ruller.
Jeg hører, at han stiller høje krav til sin rollebesætning.
Men jeg ved også,
at han ikke forlanger noget af andre,
han ikke forlanger af sig selv.
Gå ikke med kasketten omvendt.
Vend den om. Jeg driller.
Jeg startede som assistent.
Da jeg begyndte, havde han ikke lavet en film før.
Han strømlinede en masse ting.
Jeg vil se alt det.
Giv mig to Steadicams. Flyt antennerne.
Jeg er klar.
Mange forstod det ikke.
Når jeg siger: "Op med energien."
Undskyld, gutter. Stop.
Oprah vil tale med mig.
Optager I den på fire dage?
Vi optager et afsnit om dagen.
Hvad?
Det er ekstremt utraditionelt.
For alle.
Man skulle være klar, der var ingen pauser.
Fire tusind sider med indhold om året.
Op til 90 tv-afsnit, to-tre spillefilm.
Tyler skriver dem.
Folk spørger, hvordan jeg kan optage så hurtigt.
Når jeg går ind på settet, når jeg ser en skuespiller optræde,
ser jeg alle klippene i mit hoved.
Så jeg gør det hele,
flytter kameraet i position, justerer vinklen.
Når belysningen er sat op, er jeg klar.
Man skal stole på processen,
og jeg har et dygtigt hold.
Godt klaret. Vi fik den.
Ingen gør, hvad vi gør lige her.
Han gør, hvad ingen andre kan gøre.
Da jeg første gang så en film blive til,
kunne jeg ikke forstå det enorme spild.
Millioner af dollars af forkerte, dårlige valg.
Vi kunne brødføde en nation med det spild.
De står og triller tommelfingre
og taler om, hvis nu...
Hvad snakker du om?
Det skulle I have fundet ud af, før I kom.
Det er for sent.
Nu er du på settet. Pengene brænder.
Find ud af det, før pengene bruges.
Det synes jeg.
Jeg siger altid, at Tyler opnår mere på en dag
end de fleste på et helt liv.
Jeg talte med Tyler uden for kontoret.
Han hviskede til mig i telefonen.
Vi talte om, hvad vi skulle optage på tirsdag, og...
Jeg spurgte, hvor han var. Han sagde: "Jeg må gå."
Så hører jeg Madeas stemme, og han går på scenen.
Han havde et forretningsmøde med mig fra bag scenen.
Hvem kan multitaske sådan?
Sådan gør Tyler.
Jeg siger altid, at toget kører videre.
Enten stiger du på, ellers også bliver du kørt over.
Spørgsmålet er, om du stiger på,
eller om du bliver kørt over.
Hans arv vil blive nærstuderet.
Alle har en mening, alle har en stemme.
Noget kritik er godt, noget er dårligt.
Jeg tror ikke, det stopper, men det stopper heller ikke ham.
Er du hævngerrig, eller er du tilgivende?
Jeg er tilgivende, men pis mig ikke af.
Nogle af de største navne fik deres debut,
fordi Tyler Perry gav dem en chance.
Det er ikke nogen lille ting.
Jeg blev ramt af negativitet fra højre og venstre om, hvad jeg skulle gøre.
"Han er forfærdelig, han er en..." Jeg bevarede fokus.
Mediegiganten Tyler Perry er én af Hollywoods mest fremtrædende spillere.
Hvilken filmmager har haft fem, bedst sælgende film
i de sidste fire år?
Den rekord tilhører Tyler Perry.
Det her bliver godt!
Underholdningsikonet står bag
masser af film, skuespil og tv-serier.
Ifølge Forbes Magazine er han den tredjemest indtjenende sorte stjerne
med 125 millioner dollars om året.
Tyler Perrys film har tjent mere end 400 millioner dollars
de seneste fem år.
Og 873 millioner på verdensplan.
La pelicula, en Madea-jul.
Tyler lavede det ene hit efter det andet.
Omsider måtte folk vågne op.
Tyler Perry er helt unik.
Man interagerer med ham
på en helt anden måde.
Jeg husker stadig vores samtale,
da pandemien startede.
Mediemogul Tyler Perry trak overskrifter,
da han meldte ud, at han genoptog produktionen.
Jeg har 360 ansatte på de her serier,
der forsørger deres familier og er nødt til at arbejde.
Jeg kunne ikke vente på en plan. Jeg måtte handle.
Tyler tror.
Måske er det hans tro, måske er det hans historie,
men hans styrke er troen på sig selv.
Han rører folk. Han rørte mig.
Tyler Perry, den prisvindende skuespiller, producer, instruktør og forfatter
er en sand mediemogul, og fortællingen er langt fra slut.
Jeg byggede mit studie i et kvarter,
der er et af de fattigste i Atlanta,
så unge sorte kunne se, at en sort mand byggede det her,
og at de også kan.
Studiet var engang sydstatsmilitærbase,
hvilket betød, at der var sydstatssoldater på basen,
der planlagde, hvordan de skulle holde 3,9 millioner sorte som slaver.
Nu ejes det land af én sort.
Jeg elsker jer. Tak.
Hvad er det her?
Det er Fort McPherson, der bliver til Tyler Perry Studios.
Det nye Tyler Perry Studios.
Det nye Tyler Perry...
Det ultimative.
Hvor begejstret er du?
Jeg er så begejstret.
Det er overvældende.
Det, der skal til at ske her, er magisk, så jeg er meget begejstret.
Du aner ikke, hvordan det er at erhverve et aktiv
fra den amerikanske hær.
De ting, man skal gøre i en traditionel ejendomshandel...
Hæren vil bare sige: "Så gør det."
Jeg var borgmester, da basen stod tom.
Men skulle tro, at siden Fort McPherson stod tom...
Det kunne være gået helt galt
og have trukket en hel gruppe af arbejdere med ned.
På grund af hvad han har gjort på Fort McPherson
med en investering på en kvart milliard dollars,
kan byen drage fordel af det,
fordi han har forøget ejendomsværdien i hele området.
Han er bare en konstant giver.
Anlægget sender et signal til hele filmindustrien om
kvaliteten af de forhold, han bidrager med,
at basen er i de helt rette hænder.
Velkommen til den første dags optagelser her på Tyler Perry Studios.
Jeg kan ikke beskrive, hvad det betød for mig
at give nøglerne til basen til en sort mand.
Det var en stjernespækket aften, da berømtheder oversvømmede Atlanta
TYLER PERRY STUDIOS ÅBNING - OKTOBER 2019
for at fejre åbningen af Tyler Perry Studios.
Studiet på 133 hektar er beliggende
på den tidligere Fort McPherson militærbase i det sydvestlige Atlanta.
Tyler Perry er den mest succesrige, afroamerikanske filmmager nogensinde.
-Er det min gave? -Ja.
Vi elsker dig, vi er stolte af dig. Prøv ikke at græde.
Tak.
Den er smuk. Jeg tager dem på i aften.
Jeg smider båndet ud for dig.
Jeg har ingen manchetknapper som dem.
De er noget særligt. Jeg beholder dem for evigt.
-De er til dig, far. -Tak.
Du må også gerne beholde kortet og billedet.
Der står: "Jeg elsker dig, far."
Tak, min skat.
Får jeg et kram?
Vidunderligt.
Jeg har altid syntes, at for farvede har Tyler en Disney-agtig kvalitet.
Det er så bemærkelsesværdigt ved Tylers historie,
at han er både kreativ og forretningsorienteret.
Det er meget få.
Det var let at beslutte, at han var den rette
til at forvalte Fort McPherson.
Min mand, George Lucas, gjorde det samme.
Han grundlage sit studie uden for Hollywood,
og det giver mig en indsigt i, hvad Tyler var oppe imod.
George gjorde det som hvid mand, og det var vanskeligt.
Tyler har gjort det som sort.
Man skal se sig i spejlet
og have en ærlig samtale med sig selv.
Før Perry og studiet her var man tvunget til at tale med hvide.
Men han fandt et sted at gøre, hvad han ville,
og han beviste, at vi kan gøre det.
Åbningen var fantastisk.
Det var en sort genforening.
Colin Kaepernick, Cicely Tyson, Jay-Z, Beyoncé.
Det var det, vi fortjente som kultur.
Det var en monumental aften,
ikke kun for Tyler Perry, men for alle her i Atlanta.
-Superfans! Vi er fans! -Vi er stjernekiggere!
Det er helt utroligt.
I særdeleshed fordi han er i Atlanta.
Det er borgerrettigheder, det er fremgang, det er alting.
Rejs dig, Tyler Perry!
Dit navn er nu på lydscenen på Tyler Perry Studios.
Hvordan føles det?
Tænk, at en sort mand ejer så enormt et studie.
Tylers skarphed og beslutsomhed overgår de flestes.
Det er rigtigt.
Aftenen handler om inspiration,
om hvor mange mennesker, jeg kan få til at drømme større.
Sker det, har jeg gjort, hvad jeg skulle.
Tak.
Det er monumentalt, for det er aldrig gjort før.
Det er en smuk, sort ting.
Det er ikke kun vigtigt for sort kultur,
men for al kultur.
Tyler Perry sagde: "Jeg beder ikke om jeres penge
"eller jeres studier."
Han gjorde det på sin måde.
-Træk vejret. -Jeg har det fint.
Klarer vi det næste øjeblik?
Klar?
Mange tak.
Du kender mig. Jeg er nysgerrig.
Jeg fik en privat rundvisning.
-Gud velsigne dig. -Gjorde han ikke det?
Fantastisk.
Når folk ser os sammen, er det kraftfuldt.
Ja.
Kom nu.
Lad os komme indenfor.
-Sort geni lige her. -Ja.
Hvor er det cool!
Jeg har masser af historier.
Hvad så, skat?
Du har smoking på.
Vi har butterfly på.
Du ser godt ud.
Vil du gå med rundt?
Hvordan går det?
Står Tyler ved siden af mig?
Jeg skal lige noget andet.
Hvad så? Hvordan har du det?
Vi skal i gang.
Jeg kom frem, og der stod: "Tyler Perry Studios."
"Vent lige. Øjeblik."
Og så indså jeg,
at jeg havde mødt den første, sorte ejer
af et filmstudie.
Ikke bare et filmstudie,
et filmstudie, der overgår
næsten alle andre studier i Hollywood.
Han sagde: "Jeg opkalder en lydscene efter dig."
Whoopi Goldberg-lydscenen.
Ikke for at brokke mig, men det sker ikke i LA.
Jeg betyder ikke nok for dem.
Men det fik mig til at forstå, at hvis jeg forsvandt i morgen,
ville filmindustrien være i gode hænder.
Jeg vil takke de hædrede
for at lægge navn til dette øjeblik.
Fire hundrede år i år.
Det er også et jubilæumsår.
At dette finder sted,
og at det sker for mig, er mere, end jeg nogensinde havde forestillet mig.
JOHN SINGLETON-LYDSCENEN
Vi har alle en skæbne,
vi har alle forfædre og folk, der har bedt for os
og udholdt alt muligt for at vi kunne stå her.
I skal tænke på det her.
Hvorfor er I her?
Hvad er dette øjeblik?
Det er ikke bare en fest.
Det handler om drømmen om, at vi alle sammen kan stå her
repræsenteret som ligemænd.
Det er Amerika.
SIDNEY POITIER-LYDSCENEN
Et folks skæbne er vævet ind i jeres drøm.
Unge mennesker, det sker ikke den første dag.
Bliv ikke vred, hvis det ikke sker, når I er 20,
eller når I er 25,
og at det ikke skete, da I troede.
Det betyder ikke, at det ikke vil ske.
I kan se Tyler nu. Dengang så I ham ikke.
Tyler er 50 år gammel.
Storhed tager tid.
Det sker ikke over natten.
Men hvis du rider stormen af
og prøvelserne, vinden og bølgerne,
vil der komme noget godt ud af det.
Gud åbner en fantastisk dør,
og endelig hører eller ser nogen dig,
og de åbner en dør for dig.
Jeg vil takke Tyler Perry for ikke blot at nøjes med selv at bruge døren.
Din dør er vores platform.
Du åbnede en dør, så folk, der aldrig ville blive bemærket,
kunne gå igennem den og få en chance. Det fortjener et bifald.
Det fortjener et råb, og det fortjener efterligning.
Det fortjener Guds velsignelse.
Du flød på det, andre druknede i,
og hvis du aldrig lykkes, burde du råbe, fordi du overlevede.
Først skal man ville overleve, før man kan få succes.
Alt, der gik galt i dit liv,
har fået alt til at gå godt i dit liv.
Jeg...
Den...
Jeg vil bare...
Min intention,
både Gelilas og min, er at opfostre en god, fantastisk, vidunderlig person,
der er... utrolig,
som ærer Gud, som...
For 11 år siden, sad jeg der, da vi gjorde det her.
Jeg var sammen med min mor, der døde i 2009,
og nu er jeg her med ham, og...
Livet har et kredsløb, der fortsætter.
Jeg har glemt alt, jeg skulle sige.
Men tak til jer alle for...
Gud beskyttede Tyler i forstanden: "Vær rolig, find fred.
"Jeg har styr på det, jeg beskytter dig."
Så han udsatte ham for alt det
for at få ham hen, hvor han er i dag,
fordi for at udholde al smerten, lidelsen og kaosset,
må Gud have en plan med dig.
Undervurder ham ikke,
for han er ikke bare en privilegeret,
velhavende, sort mand.
At tage hvad han så som en mulighed for
at nå en målgruppe
og forvandle det til en milliardvirksomhed,
er, hvad alle andre bestræber sig på.
Det er en vigtig historie at fortælle,
for folk skal forstå, hvor hårdt han arbejder,
og hvor svært det er at skabe de muligheder,
som verden nu får øjnene op for.
Vi skal huske, at publikum bestemmer.
Ikke anmelderne.
Ikke en flok intellektuelle.
Det er publikum, der bestemmer, om det er godt eller skidt.
Jeg vil udfordre enhver til at få
den samme succes, som han har fået.
Tak for jeres hårde arbejde.
Jeg er rørt. Jeg er inspireret.
Jeg håber, mere end noget andet, at I har fanget det.
Folk, jeg arbejdede med for 20 år siden, forstår det,
for det er noget, der har været under opsejling,
og jeg har set dem, der har fanget det, gøre fantastiske ting
med eller uden mig.
Så jeg håber, I fangede det og ærede det.
Jeg håber, I ved, hvor skrøbeligt det er.
Det kan forsvinde på et øjeblik.
Jeg håber, I så det.
Det er så rent, så særligt.
Intet andet end Gud.
Der er nogle her med enorme talenter,
og de er fantastiske til det, de gør.
Men der sker nogle ting i deres liv,
som, hvis de kunne forbinde deres smerte til deres talent,
ville talentet forvandles til noget andet,
der ikke kun ville føre dem igennem det,
men det ville tage andre med.
Mange af os udsættes for ting.
Han blev udsat for nogle ting, der kunne have ødelagt ham.
Det kunne have ødelagt ham psykologisk,
han kunne være forsvundet fra Jordens overflade
på grund af det, han var igennem.
Men det gjorde han ikke.
Han var modstandsdygtig.
Han gjorde det modsatte.
Han bekæmpede dæmonerne og nejsigerne,
drømmeknuserne, haderne og dem, der var imod ham.
Folk sagde: "Du bliver ikke til noget."
"Jeg skal blive til noget."
Og han blev til noget.
Hvorfor arbejder du så hårdt?
Hvorfor jeg arbejder så hårdt?
Fordi du skal have en rigtig god fremtid,
og vi skal have et rigtig godt liv.
Og vi kan rejse, have det sjovt og hjælpe andre mennesker.
Er det ikke en god idé?
-Okay. -Du er min helt.
Er jeg din helt?
Du er min helt.
-Tak. Jeg elsker dig. -I lige måde.
Jeg er altid i gang.
Lev i øjeblikket, men tænk fremad.
Fokuser på det næste skridt,
mens man er i nuet.
Det skyldes ikke utilfredshed,
men at man altid føler, der er noget, man mangler at gøre.
For mit vedkommende.
Den er tom, og jeg er færdig.
Vil du kigge herhen
og sige dit navn, og hvem du er?
Hvorfor?
Ved du ikke, jeg er Tyler Perry?
Jeg ved, hvem du er, men jeg vil vide, hvem du synes, du er.
Er du instruktør?
Hvad definerer dig?
"Jeg er Tyler Perry, og jeg er far."
Hvad end du vil sige.
Jeg er Tyler Perry, og jeg er Maxines dreng.
MAXINE OG TY 25 / 12 / 2007
TIL KÆRLIGT MINDE OM WILLIE MAXINE PERRY
Tekster af: Anders Søgaard
Kreativ supervisor: Toni Spring