Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vilken filmskapare har haft fem ettor på topplistan
under de senaste fyra åren?
Spielberg? Tarantino?
Scorsese?
Nej.
Svaret är Tyler Perry.
När nån säger till mig att de har nästa Tyler Perry,
frågar jag: "Turnerar han 300 dagar om året?
"Annars är han inte nästa Tyler Perry."
Nedvärdera honom inte,
för han är inte bara en tursam,
rik neger som blev svart.
Vi växte upp i utkanten av New Orleans.
I ett låginkomstområde.
Folk drogs till brottslighet.
Inbrott, rån, drogmissbruk och langning.
Tänk att du var hemlös för sju år sedan.
Ja.
Han är skådespelare, författare, regissör, producent.
Underhållningsmogul.
Tyler Perry Studios. Den största studion i USA.
-Jag har hört det, ja. -I hela landet.
Ge honom en planet.
Du anar inte hur det känns
att överta mark från USA:s armé.
Tjugo långfilmer, mer än 20 pjäser
nio tv-serier, en bästsäljande bok.
Helt otroligt.
Han är känd för att producera filmer för en svart publik,
men allt fler inom den svarta befolkningen
opponerar sig mot Perrys arbete.
Man kan inte förvänta sig att alla ska heja på honom
bara för att han är svart och lyckades ta sig till Hollywood.
De underliggande intrigerna han använder
och stereotyperna gillar jag inte.
Så här är det.
Tyler Perry sket i vad folk sa om honom.
Han tjänade sin publik.
Det är aldrig lätt att vara pionjär.
Han gör samma sak om och om igen.
Jag vet inte vad hans problem är.
Han borde lösa det i terapi istället.
Det är ett fruktansvärt budskap.
Som filmversionen av hårdsprit för massorna.
När man representerar en kultur
har man ett ansvar som ibland blir en börda.
Varför arbetar du så hårt?
Varför jag arbetar?
Få har breddat horisonten inom film mer än Tyler Perry.
I hans senaste film gick han för långt.
Den mest framgångsrika afroamerikanska filmskaparen någonsin.
När det väl når Hollywood
så blir det ett problem.
Han var helt klart en outsider.
Ingen kunde förneka
talangen
och inflytandet
som Tyler Perry har.
Du har uppnått mycket.
Vad har du kvar att göra?
Hallå, heder till dig.
Du är syster till en dollarmiljardär.
Gud är god.
Okej, gumman.
Vi hörs snart igen.
LUCKY JOHNSON TYLERS KUSIN
Min kusin Melva, Tylers syster.
Vi kallade honom "Junior".
"Hur är läget, Junior?"
Men nu heter han "Tyler". Inte "Emmitt".
Emmitt Perry Jr. var hans födelsenamn.
Han bytte namn till Tyler Perry,
för han hade en dålig relation till sin pappa
i sjukt många år.
Han ville inte heta Emmitt Junior.
Jag säger så här...
Och det är min åsikt.
Traumat och såret var för djupt.
Du skadar nån och de börjar läka.
Sen öppnar du upp såret igen.
Varje gång öppnades såret upp igen.
Nu läker såret inte.
Det gör det aldrig.
Kändisarna flockades till Atlanta i lördags kväll
för att fira invigningen av Tyler Perry Studios.
Den enorma studion ligger
där militärbasen Fort McPherson låg i Southwest Atlanta.
Tyler tillägnade 12 studior
till banbrytande svarta personligheter,
inklusive Oprah Winfrey, Will Smith och Halle Berry.
TYLER PERRY STUDIOS INVIGNING - OKTOBER 2019
Hur känns det?
Jag känner mig upprymd,
lugn,
tacksam och hoppfull.
Och redo.
Jag försöker vara lugn, för jag är känslig när det gäller tid.
Typ:
"Bara följ med strömmen, TP. Var i nuet."
Kunde grabben under verandan
föreställa sig att han skulle få allt det här?
Tror du att jag svarar på det nu?
Inte en chans.
-Jag vill bara... -Inte en chans.
Ring Gayle King eller Oprah Winfrey.
Inte en chans.
Jag tänker inte på det.
Okej.
Jag frågar igen i helgen.
Jag vill ta mig igenom stunden.
Jag vill inte sväva över allt.
Det är sån jag är.
Mitt problem i livet är att jag svävar över mycket.
Det kommer från barndomen.
Från övergrepp. Man försöker bara överleva smärtan.
Men jag har märkt att jag ofta gör så,
även när jag känner lycka.
Mina sinnen blir för starka.
Jag vill sväva över det.
Så i kväll och egentligen hela tiden
tänker jag bara: "Lugna dig.
"Det är ingen fara.
"Det är bara en känsla.
"Det går bra.
"Det är kärlek. Lycka."
Det sägs att det bästa vinet odlas i tuffa förhållanden.
Och när det gäller de bästa vinerna
måste druvorna trycka sig förbi stenar och grenar
och alla möjliga hinder för att ta sig igenom jorden.
Det beskriver Tylers uppväxt.
Han upplevde hemska saker som barn
och det har gjort honom till den han är.
Och det har lett till hans karaktärer
och hans fantasi,
för man börjar tänka mycket.
Så därför förstår jag
varför han blev som han blev.
Att han är så uthållig och obeveklig
för att han tvingades gå igenom mycket.
Han var vinrankan som tog sig ut ur jorden.
Livet i New Orleans är svårt.
Det är svårt att överleva och det är en farlig stad.
Skotten, rånen, gängvåldet.
Det var väldigt farligt.
Brottsligheten var hög.
Vi var världens mordtätaste stad.
Vapenvåldet ökar återigen i New Orleans.
Brottsligheten ökar...
Mordsiffrorna stiger...
Jag vet inte hur landets vita känner.
Jag kan bara gissa utifrån läget på deras institut.
Han sa att det är lätt att dö.
Att leva är det svåra.
Han gjorde noll.
Poliserna öppnade eld mot honom.
"Res dig upp", sa de. Jag sa: "Nej,
"Så att ni kan skjuta mig?"
I New Orleans blir många inte ens 21.
Om du får uppleva din 21-årsdag så har du slagit oddsen.
Djävulen. Statistiken.
Här gäller "starkast överlever".
Om du går hemifrån så kommer du kanske inte hem igen.
Ser ni byggnaden där borta?
Här bodde låginkomsttagare. Vi bodde här.
Där borta bodde moster Maxine, Tyler, Yulanda, Emmbre, Melva.
Två hus härifrån. Vi går dit nu.
Tyler växte upp här.
Han byggde ett klubbhus på bakgården
och vi brukade gömma oss under huset
och komma bort från morbror Emmitt.
Tvärs över gatan där han brukade bo
återvänder smärtan från förr.
Här växte jag upp.
Jag har inte varit här på många år.
Han visade oss krypinnet på baksidan
dit han flydde från sin fars övergrepp.
Det här var mitt säkra gömställe.
Gömde du dig här när det blev svårt?
Ja, jag har tillbringat hela dagar där.
Ibland blir jag ledsen för Tylers skull. Han hade det riktigt jobbigt.
Mycket jobbigare än vi.
Det behövde inte vara så.
Jag vet inte vad Gud plan var för honom.
Kanske har den blivit verklighet, för han är framgångsrik nu.
Han har mycket på gång
och han tar hand om folk och välsignar dem.
Men hur lyckas han sova om nätterna efter en sån barndom?
Tylers pappa var en hård typ.
En rättfram man.
Han skrattade inte åt mycket.
Han var en stark, arbetsam man,
men också en arg och ensam typ.
Hård.
Han gick ur lågstadiet
och följde mottot att jobba hårt.
Han brukade komma hem vid halv fyra.
Det finns en hörnbutik där borta
där han brukade köpa öl.
Och han drack varenda dag.
När bilen körde upp på uppfarten visste vi vad som väntade.
Han hoppade ut med ett helt flak öl.
Han drack tills nån kom hem
och sen började det.
Och Jr... Förlåt, jag menar Tyler.
Tyler brukade få mest stryk.
En gång när vi var riktigt små piskade han Tyler ordentligt.
Han blödde över hela ryggen.
Han sprang ut ur huset. Han var inte gammal.
Han sprang hem till oss.
Min mamma frågade vem som hade gjort det.
Han hade stora märken på ryggen.
Kanske så här långa och så här breda.
Min systerson. Han var bara en liten pojke.
MOSTER JERRY MAXINES SYSTER
Kanske sju eller åtta år gammal.
Hon tog det på allvar. Vi var hennes syskonbarn, barn.
Hon var en riktig lejonmamma.
Gjorde allt för att skydda oss.
Hon skyggade inte för den stora, stygga björnen.
Så jag blev arg.
Jag hämtade pistolen.
Mamma drog med oss dit.
Vi hade bara underkläder på oss.
Och vi grät.
Han kom ut på verandan och drack som vanligt.
Jag frågade varför han slog honom så.
Han sa åt mig att sköta mitt.
Det var ett misstag.
Hon höjde pistolen, men pappa slog bort den.
Det var så läskigt. "Herrejävlar", tänkte jag.
Mamma tänkte skjuta morbror Emmitt.
Sen tog han henne på allvar.
Han lyssnade på henne.
Till och med när han var full,
för han kom ihåg pistoljäveln.
Jag är inte stolt över det, men det gjorde så ont.
Jag tolererar inte sånt. Jag tillrättavisade själv mina barn,
men mina pojkar skulle aldrig få stryk.
Nej, nej, nej.
Hur kan man göra så mot sina barn?
Hur kan man göra så mot de man älskar?
Jag förstår det inte. Men det är inte jag som måste förstå.
Först igår kväll hörde jag
från producenterna
att du blivit så illa slagen att du fick kortslutning i hjärnan.
Jag minns att jag höll i ett stängsel
så hårt att mina händer blödde när han slog mig.
-Och jag höll... -Oj.
Jag höll fast för glatta livet.
Jag blev så vansinnig.
Jag ser framför mig hur jag sprang från mig själv.
-Oj. -Och den lilla pojken...
Han kom inte tillbaka till mig.
Jag kom inte tillbaka till mig själv.
Det gick så långt att du skar upp handlederna.
Ja.
Jag var självmordsbenägen,
för jag förstod inte poängen med att leva.
Som ett svar på trauman under min uppväxt
kunde jag hitta på platser som kändes verkliga.
Varje gång nåt hände mig,
oavsett om det var pappa som skrek
eller nån rörde vid mig olämpligt,
så drog jag mig tillbaka till en fantasi.
En av mina tillflyktsorter var en gård.
Jag såg fåglar och träd och åkrar
och jag hörde folk prata
och såg deras hus och bilar
och små detaljer som vägguttagen
och apparaterna.
Ångan från kaffet.
Jag såg allt framför mig.
Världen var så levande och vacker.
Den där trygga världen fanns på riktigt
och jag var där.
Ville inte därifrån.
Jag ville inte vakna upp till verkligheten när traumat var över.
Mina förhöjda sinnen skickade dit mig.
Det han upplevde som liten pojke var ren tortyr,
och han lyckades dra sig in i en fantasi
utan att tappa förståndet.
Många barn som behandlas lika illa,
särskilt av fadersgestalten,
har personlighetsstörningar och skiljs helt från verkligheten.
Inte bara i fantasin, utan även i sin personlighet
OPRAH WINFREY MEDIEMOGUL
för att stå ut med tortyren
och ovissheten om att aldrig veta när,
bara att det kommer att lida.
Han kan relatera till människor
eftersom han faktiskt har upplevt det.
Det är därför han når ut till andra som har blivit misshandlade
eller upplevt nån slags kamp eller kris
som barn eller som vuxna.
Han är en av de
som kan göra sitt lidande till en verklig kraft.
Han skulle inte ha blivit så framgångsrik
eller lyckats berätta historier
på ett sätt
som når ut till afroamerikaner
om han inte hade lidit själv.
Folk undrar har jag kan skriva manus så snabbt.
Jag kommer åt den platsen
och upplever vad som händer där. Historierna bara forsar ut.
Det kanske verkar konstigt för andra,
men jag kan helt enkelt besöka en värld
som var min tillflyktsort som barn
och som nu hjälper mig i mitt arbete.
Allt faller på plats för att bli nåt bra.
Dagboksskrivandet var befriande för honom.
Det lärde han sig av Oprah.
Han brukade ofta prata om henne
ELVIN ROSS VÄN / KOMPOSITÖR
och säga att han skulle träffa henne.
"Jag kommer att träffa Oprah.
"Vi kommer att vara vänner.
"Jag ska ha min egen tv-serie."
Han blev väldigt inspirerad
när hon pratade om att föra dagbok.
KELEIGH THOMAS MORGAN TYLERS PR
Det hjälpte honom att läka
och det var så hans första berättelser skrevs.
Det känns vackert att personen som inspirerade honom
och som verkade vara ett liv bort
faktiskt blev en av hans nära vänner.
Han pratade också om hur hon jobbade.
Han tackade nej till större nätverk
som sa nej till hans sätt.
Han hade sitt tillvägagångssätt.
Det grundar sig i vad Gud sa till honom:
"Det här är min uppgift till dig.
"Var ihärdig och fokuserad."
Och det har han varit.
Tyler, du är lysande visionär
som förkroppsligar den afroamerikanska drömmen.
Jag är djupt hedrad
att överlämna BET Ultimate Icon Award 2019
till min kära vän, mr Tyler Perry.
Jag tänkte på min mamma.
När jag var fem år gammal
tog hon med mig
när hon spelade kort med sina väninnor.
De hade knappt gått ur grundskolan,
men de var svarta kvinnor.
Starka svarta kvinnor.
De hade otroliga historier.
Jag var fem år gammal och satt där på golvet
med min leksaksbil. Jag hörde dem prata om sina män,
förhållanden och deras plågor.
När nån blev ledsen drog en av dem ett skämt
så att alla skrattade.
Jag visste inte att det var mitt livs lektion.
När vi sen kom hem började pappa slå mamma
och göra och säga allt möjligt.
Och när han hade gått försökte jag härma kvinnorna
så att hon började skratta.
Jag insåg inte styrkan i det.
Mina första tio filmer handlade undermedvetet om henne.
För att hon skulle känna sig värdig.
Och alla andra svarta kvinnor.
Ni är unika, starka, fantastiska.
När Tyler, eller "Junior" som jag kallade honom, föddes
var han min enda son i tio år, så jag skämde så klart bort honom.
Jag badade honom flera gånger om dagen.
Jag klädde på honom hans lilla sparkdräkt.
Han var så gullig.
Han blev ett kärleksfullt och rart barn.
MAXINE PERRY TYLERS MAMMA
Han var väldigt rar.
Emmitt Jr...
Det var bara skillnad.
Tyler ärvde drag från båda.
Han fick sin mammas ödmjukhet, kärlek, lugn.
Men också sin pappas arbetsmoral.
Men han är inget svin som sin pappa.
Inget illa ment mot morbror Emmitt.
Men han var ett svin.
En riktig skitstövel.
Han kommer att se dokumentären. Jag får möta honom.
Jag är vuxen nu. Men han var en riktig jävel.
När man är liten är man rädd för den stora stygga vargen.
Men när man blir äldre så konfronterar man den.
Så var det med Tyler.
Till slut sa han: "Du får inte köra över mig längre.
"Du får inte trampa på mig."
Jag tänker på min mamma.
På hur man idag dömer hennes val
att stanna kvar hos honom.
Men hennes mamma dog när hon var 13.
Han gifte sig med henne när hon var 17.
Hon visste inget om världen.
Ingenting om livet.
Allt hon visste och hade vuxit upp med
var att man hade tur om mannen betalade räkningarna.
Så hon stannade kvar i det hon visste.
Vi gifte oss 1963.
Vi flyttade till New Orleans.
Okej.
Sen fick jag Yulanda och Melva.
Jag hade inte så mycket vett, utan blev bara gravid.
Ung och dum...
Hon fick mina systrar vid 18, 19 och mig vid 24.
Hon var en svart kvinna i Louisiana med tre barn.
Vad skulle hon göra?
Hur skulle hon försörja oss?
Vad skulle hon göra?
Så hon stannade kvar.
Och jag dömer verkligen inte henne
för helvetet som hon gick igenom
för att överleva och bevara freden.
Och dessutom så älskade hon honom.
Vet inte hur eller varför, men hon gjorde det.
Hon älskade honom ända in i döden.
Hon höll fast vid allt,
höll fast vid sina känslor, visade ingen sorg.
Hon log alltid och ville bevara freden
och ville att min pappa skulle le.
Hon brukade få mig att säga hej till honom.
Fast jag inte ville.
Jag frågade mamma om han var min pappa.
För jag kunde inte förstå hur han kunde se på mig
och hata mig så innerligt.
Han var full av hat.
Bara skrämselfaktorn...
Det onda hatet.
Kom igen, du modlöse
Det finns vittnen här ikväll...
Hur stod jag ut?
Hör här.
En sak som Gud gav mig
var en mamma som tog med mig till kyrkan.
Ja, han är här
Jag blev Tylers präst när han var tonåring.
BISKOP PAUL MORTON TYLERS BARNDOMSPRÄST
Gud ledde mig till Tyler på grund av hans lidande.
Känslan av gemenskap
och tro hjälpte mig genom de mörkaste stunderna
i min ungdom
när jag försökte förstå vem jag var
och vad jag ville bli i livet.
Allt det fanns i kyrkan.
Om man är kristen i den svarta södern
kretsar mycket av livet kring kyrkan.
När Reagan minskade kulturstödet
var det upp till kyrkpjäser.
Amatörteater höll konsten vid liv för ungdomar
som inte fick ta del av den i skolan längre.
Tyler och jag gick i samma kyrka,
Greater St. Stephen Baptist Church.
Full Gospel Baptist Church i New Orleans, Louisiana.
Det var där alla evenemang ägde rum.
Det var som en utloppsplats för kristna.
Människor från alla samhällsskikt gick i kyrkan där.
Det var i princip stadens kyrka.
Jag var kyrkans femtefiol på keyboard,
brukade jag säga.
Tyler sjöng i kören.
Det var rätt stort att gå till Greater St. Stephen.
Och framförallt att sjunga i kören.
Min morfar var präst,
och hans förfäder var präster.
Det sträcker sig ända tillbaka till slaveriet.
Så kyrkan, tron och Gud finns i mitt blod.
I mitt DNA.
Han har alltid varit...
Han har alltid varit en ledare.
Många vet nog inte om det,
men när Tyler var tonåring
skulle han bli predikant.
Jag gick på prästseminariet och lärde mig mer om bibeln.
Dags för min första predikan.
I vår församling måste man hålla en provpredikan.
Man måste vara ödmjuk.
Det är en högtidlig situation, ungefär:
"Jag har berättat vilket ord du ska förkunna.
"Gör det nu."
Moster Thelma var där, mamma var där.
Alla var så stolta att jag höll min första predikan.
"Noa gjorde i allt så som Gud hade befallt honom att göra."
Jag satt där och följde hans provpredikan.
Han hedrade mig, kyrkan
och sen sa han: "Lyssna, hör ni..."
Som folk började skratta.
"Hallå, du ska inte säga så.
"Det här är på allvar.
"Du försöker klara provet."
Herr Noa, jag tyckte du sa att det skulle regna.
Efteråt reste han sig upp och sa, inför alla:
"Om Gud kallar på dig så är du lämplig...
"Men alla är inte lämpliga."
Jag stoppade honom i början.
"Nej, nej, nej. Du har en annan uppgift."
Inför min moster, inför alla.
Jag var förkrossad.
Så i mitt försök att lista ut
vad jag skulle göra,
vad jag har för "kall",
så hör jag rösten säga:
"Jag ska ta dig nån annanstans för att nå ut till fler."
Jag visste inte vad det betydde just då.
Det var den mest frustrerande delen
av mina tidiga år.
Min pappa sa jämt att jag är en dum...
En...som aldrig skulle bli nåt.
En idiot. Varje dag.
Jag trodde aldrig att nån skulle vilja se mig
eller respektera mig som skådespelare.
Dessutom styrs branschen av vita.
Det kändes inte ens som ett alternativ.
Jag minns att jag sjöng i kören
om djuren i Noas ark.
Jag minns att jag stod där.
Det var min chans att glänsa,
för jag hade två repliker.
-Vi vill ha regn. -Vänta lite nu.
Varför bygger du den där stora grejen för?
Ska Gud ha sina skor där, eller?
Eftersom du tar med dig två av allt
har jag två luftfräschare som du lär behöva.
Han kunde relatera till människor.
-Vi vill ha regn. -Vi vill ha regn.
Vi vill ha regn.
Låt det regna.
Det var nog hans drivkraft.
-Låt det regna -Regna
Låt det regna över mig
Regna, regna, regna
Regna över mig
Regna, regna, regna
Jag säger en sak.
New Orleans hejade inte direkt på Tyler.
Han fick dra härifrån.
Tro mig, han älskar staden.
Det gör han.
Men det var inte staden som skapade Tyler Perry.
Fattar du?
Det var Atlanta.
På 90-talet inträffade en stor flyttvåg.
Massor av svarta flyttade till Atlanta.
Jag var i 20-årsåldern och packade det lilla jag ägde,
i min Hyundai och körde till Atlanta.
ATLANTA SÖDERNS SVARTA MECKA
Flytten visade mig vem jag kunde vara.
DEN NYA SVARTA MEDELKLASSEN
Jag såg att svarta kunde vara framgångsrika,
och så var det inte i New Orleans.
Där härjade knark, gäng, våldtäkter, mord och grymheter.
När jag sen kom till Atlanta
ersattes knarklangarna i mina tankar
av svarta läkare och advokater.
Folket i grannskapet hade allt som de behövde och lite till
och tyckte att de förtjänade det.
"Jäklar, här är det utlovade landet."
Stadens hjärta slår för att svarta ska lyckas.
Det var en uppenbarelse.
Att jag också förtjänar det,
för jag är lika bra som alla andra.
Jag åkte först hit på "Freaknik",
vårt namn för vårlovet.
Men när jag såg mig runt visste jag att jag hade hittat hem.
Att se hopp överallt omkring mig
är vad staden står för, enligt mig.
Jag jobbade så mycket jag kunde för att spara ihop pengar
för att hyra 14th Street Playhouse och visa min första pjäs.
Jag flyttade till Atlanta flera år senare
Han kom fram till mig efter kyrkan.
"Minns du mig från New Orleans?"
"Ja, faktiskt."
"Jag har en pjäs som heter I Know I've Been Changed."
"Var det inte den som floppade?"
Och han sa: "Vi började om och jag förlorade min musikchef."
Jag hyrde ett ställe för att sätta upp en pjäs,
för jag trodde att folk skulle vilja se den.
Vi repeterade pjäsen.
Det fanns 200 platser.
Jag bevakade biljettförsäljningen.
"Åh, du sålde en biljett idag."
Vi öppnar om två veckor.
"Du har sålt fyra biljetter."
"Okej."
Hur fan kunde jag tro
att folk skulle vilja se en pjäs
under fjärde juli-helgen?
Ikväll ska den unge mannen som skrev pjäsen
och den fantastiska ensemblen
ge oss lite insikt
i prövningarna som vi har genomgått i våra liv.
En del har gått igenom mycket
""I KNOW I'VE BEEN CHANGED" - SISTA AKTEN
Den är om sexuella övergrepp mot barn
och hur det påverkar de överlevandes vuxna liv.
Det är en personlig historia som man kan relatera till.
KEITH CORSON PROFESSOR I FILM
Titta på statistiken
över hur många som har blivit offer för sexuella övergrepp.
Det nämns inte så ofta,
men många har varit med om det.
Det upplyftande budskap på slutet
gör traumat till nåt positivt,
vilket gör Perrys pjäs så motiverande.
Det här minns jag.
Detsamma gäller resten av hans arbete.
Det var ett 30-tal personer i publiken.
Jag trodde det skulle komma 1 200 totalt.
Det var en jobbig lärdom.
Av de trettio som var där
sa nån att de ville investera i pjäsen.
Jag sa: "Verkligen?
"Jag sköter ljuset. Och sparar in där.
"Okej.
"Jag kan sälja godis i pausen.
"Och jag hinner gå upp på scen igen. Jag byter om,
"säljer godis, sköter ljus.
"Och jag kan köra lastbilen." För att spara pengar.
Vi var så pank att vi brukade dela en hamburgare.
Han tog ena halvan och jag tog den andra.
Vi tog några pommes var
och snackade om hans stora drömmar.
Han sa att han skulle bli rik en dag.
Han sa: "Det här är lärorika upplevelser.
"Inte misslyckanden."
Han trodde på sig själv.
På projektet. Han ville få ut sitt budskap,
så han gav sig inte.
Jag jobbade mellan gigen.
Så jag sa till min chef:
"Jag måste ta ledigt, för jag ska sätta upp en pjäs.
Min mamma hyrde en skåpbil så att jag kunde skjutsa ensemblen.
Värsta showen i min karriär.
Jag har fortfarande mardrömmar.
Jag lastade allt i bilen och körde till Spartanburg.
Och just den helgen kom det en orkan.
Jag ställde inte in.
Ingen dök upp. Sen körde jag hem.
Jag flög fram genom regnet.
Det var en stor lastbil fylld med saker
och jag satte gasen i botten för att jag var arg på Gud.
"Du sa åt mig att göra det.
"Jag hörde rösten.
"Vad händer?
"Varje gång jag har föreställning så överger du mig."
Det hände om och om igen, och jag började tvivla.
Så jag flög fram.
Kunde leva eller dö.
Vid en nystart så blir det alltid oväder.
Det tillkännager att du har vuxit ur din nuvarande situation.
Men när mamma sa att pjäsen inte fungerar
gjorde det mig förkrossad. Hon var mitt enda stöd.
Jag sa till henne att jag inte kunde betala för bilen.
Det var droppen.
"Så du menar att du inte fick ihop penga..."
Hon tappade humöret.
"Gå vidare. Du kommer aldrig att lyckas."
Det glömmer jag aldrig. Jag var gråtfärdig.
Hon satt och rökte i soffan.
"Hur i helvete ska jag betala tillbaka på lånet
"för att du ville sätta upp en..."
Och hon bara rökte.
Och jag satt där i soffan
med tårar rinnande nerför kinderna.
Sen tog hon en paus från sitt svärande
och insåg att jag satt tyst.
Hon vänder sig om och ser tårarna.
Och sen börjar hon gråta.
"Förlåt, älskling. Jag vill bara att du skaffar ett jobb."
Väl hemma välkomnades jag av ett vräkningsbrev,
och då hamnade jag på gatan.
Efter sju år av misslyckande med pjäsen
fick jag till slut hitta ett annat jobb.
Jag kände mig besegrad och fick nog.
Då blev jag kontaktad av några arrangörer
som bad mig att sätta upp pjäsen en sista gång.
"Nej, det räcker nu."
Och sen hörde jag den där rösten som sa:
"Gör det."
Då hade jag redan varit hemlös.
Jag ville inte bli det igen.
Jag visste att jag hade en pålitlig inkomst,
men rösten var så enträgen.
Så jag sa upp mig från jobbet.
Okej, vi gör det.
Och jag tänkte att det skulle bli som förut.
Jag ville bara bli klar.
Jag satt i logen inför föreställningen
och sa: "Gud, jag har fått nog."
Jag var 28 och jag sa: "Jag kan inte leva så här.
"Jag vet att du uppmanar mig att göra pjäserna.
"Men jag hör inget från dig
"när jag inte kan betala räkningarna
"och ringer nära och kära
"och ber om pengar till maten."
Men när Gud säger nåt
och du kan känna det i själen så gör du som Gud säger.
Jag sa: "Det räcker nu, Gud",
men jag hörde fortfarande rösten: "Jag är Gud.
"'Jag bestämmer när det räcker.'"
Jag tittar ut genom fönstret och ser då en kö människor
som vill ta sig in i byggnaden.
Föreställningen börjar. Det är fullsatt.
Skämten går fram, Replikerna går fram.
Publiken älskar det. Alla tjuter av skratt.
Efteråt får jag stående ovationer.
Det väller damm från taket
på grund av allt ståhej.
Mitt liv förändrades i det ögonblicket.
Sen ringde en stor arrangör:
"Vi vill att du spelar på Fox Theatre."
En teater med 4 500 platser. Alla fyra föreställningar, utsålda.
Det var början på nåt som jag inte var beredd på,
för jag var van vid så mycket negativitet.
Så många sa att jag aldrig skulle bli nåt.
Ingen sa motsatsen.
För första gången upplevde jag framgång.
TYLER PERRYS "I KNOW I'VE BEEN CHANGED" EN GOSPELMUSIKAL
Showen var större än någonsin.
Allt är förbättrat.
Helt galet.
Jag har faktiskt en ny show på gång:
I Can Do Bad All By Myself.
Okej, har du en roll i den?
Ja.
Jag spelar en 68-årig kvinna som heter Madea.
En 68-årig kvinna?
Rollen skulle först vara liten.
Fem minuter på scen och få publiken att skratta.
Jag är inte skyldig dig någonting!
Han började med Daddy Joe i I Know I've Been Changed.
Och sen gick han vidare till Madea.
Första föreställningen var i Chicago.
Madea och en annan artist skulle vara med.
Vi hade sålt massor av biljetter.
Hon dök inte upp.
Folk kom dit för att se henne, men hon var inte där.
Det var läskigt.
Jag fick spela både Madea och hennes roll.
Publiken såg helt frågande ut.
Vad är det som pågår?
Och jag sa: "Det känns som vi har förlorat årets match."
Jag uppskattar ert tålamod,
för det har varit en riktig pärs.
Det har varit svårt.
För oss också.
Efter all den framgången kom nu ännu en flopp.
När det är ditt ögonblick kvittar det vad som händer runt omkring.
Det kvittar vad eller vem det är.
Ingen kan stoppa dig från att...
Du förtjänar det.
Ingen kan ta det från dig
och det tackar jag Gud för varje dag.
Han ringde mig tidigt på morgonen.
"Upp med dig."
"Okej", sa jag.
"Vi ska lösa det."
Han skrev om manuset,
vi repeterade, vi jobbade på musiken.
Och den onsdagen...
Tisdag var premiären.
På onsdagen spelade han Madea, och han tog emot skratt.
Hallå?
Tjena, tjejen. Hur är läget?
Nästa kväll gjorde vi om det. Sen vi tog emot ännu mer skratt.
Och vad tycker du om mig?
-Du är också fin. -Tack så mycket!
När helgen var över
var teatern fullsatt och publiken gapskrattade.
Han gjorde om hela pjäsen.
Madea blev stjärnan.
Jag älskade den.
Vi är nöjda med Madea.
Helt klart.
Jag älskade den.
Fullkomligt älskade den.
Vi vill se den biljoner gånger.
Madea har en stor personlighet och kan säga nåt om dig,
Och supa dig under bordet och skälla ut dig.
Och stoppa om dig.
Det är en förkortning av "Mother Dear".
Den afroamerikanska befolkningen
matriarkalisk, särskilt i södern.
Våra familjer styrs av mammorna.
Du kan bli vad du vill.
Det finns ingen Black Panther Party utan kvinnor.
Om du är svart och är från södern så känner du Madea.
Utan tvekan.
Kanske är hon din moster, mamma, mormor eller syster.
Du känner nån som känner till Bibelns principer.
Kanske inte har läst den,
men du vet: "Jesus sa: var snäll mot din kusin.'"
"Men Jesus..." Vad sa jag?
Jag sa åt dig att inte ta...
Det är lysande.
Du har en kusin som kämpar med missbruk
och du har kusiner som tvingades bo hos en släkting.
Kusiner som bara klarade skolan
och blev självständiga
för att fastern eller mostern välkomnade dem.
Kom hit när det är ljust.
-Inte på natten. -Madea, snälla!
In med dig.
Vem var det som ringde på?
-Jag är trött på... -Tyst, Joe. Jag tar det här.
Föreställningen började ta fart
och jag reste från stad till stad
och såg i princip bara svarta personer.
Fullsmockat.
Han uppträdde 300 föreställningar om året, för 30 000 personer i veckan.
Hans pjäser turnerade och sålde ut arenor
längs söderns så kallade "Chitlin' Circuit".
Vi har en rik tradition av gospelteater
och av Chitlin' Circuit.
En historia av teater och föreställningar för svarta.
Den scenen var underbar.
Det var Josephine Baker, Billie Holiday, Ella Fitzgerald
och alla som inte fick uppträda i vita lokaler,
så de började åka runt till musikbarer
som serverade pommes och chitlins.
De reste landet runt och blev så kända för sitt eget folk
att de kunde försörja sig själv.
Så föreställ dig det.
Det känns verkligt och genuint
och han är ett geni.
Han står på deras axlar.
Han är en jätte på jättars axlar.
Kan ni göra om det där?
En gång till!
Jag turnerade från 1998 till 2004
och uppträdde 300 gånger om året
över hela landet, och det var före sociala medier.
Så efter föreställningen sa jag:
"Gå med i min mejllista. Besök min hemsida.
"Vadå ''WWW'?"
Några miljoner följde mig på min hemsida
så att jag kunde sälja ut teatrar och arenor
över hela landet utan att ens annonsera.
Perry började och fortsätter
finansiera sina egna projekt
och tar risker.
Det kändes härligt att inse
att vi har makten att stötta och lyfta varandra,
för när jag turnerade
snackade ingen om det
som plågade oss som grupp.
Ofredande, våldtäkter, missbruk.
Så jag ville måla upp det så att du kan skratta.
Skratta så mycket att du slappnar av.
I slutet av föreställningen tar jag 20 minuter
för att prata om vad som plågar oss
och hur vi hjälper varandra.
Vad ska jag göra nu?
Gå vidare med ditt liv.
Det är okej att sitta och deppa nån minut
och gråta lite, men inte för länge.
Upp med dig och gå vidare med ditt liv.
Den största skillnaden mellan en Tyler-pjäs
och en traditionell Broadway-pjäs
är deras olika målgrupper.
Jag brukade gå med min mamma på Broadway-pjäser,
och tyckte det var så kul.
En dag sa hon: "Jag gillar Broadway-pjäserna,
"men jag älskar Tyler Perry-pjäser."
Jag frågade varför
och hon sa: "Jag känner mig trygg där."
Tyler Perry, vi älskar dig.
-De älskar den. -Vi älskar Madea.
En del ser på Madea som en fortsättning
på tjockdräkten och dragshower
som förverkligar svarta manliga artister.
Underbart.
Jag längtar så tills Sherman ger min barnbarn.
Eddie Murphy och Martin Lawrence gör det.
Men pjäsen är mycket mer nyanserad och invecklad.
Den hånar inte.
Den gör det med respekt.
Madea?
Om Tyler som "Tyler Perry, producenten, regissören"
är en central del av hans varumärke,
så står Madea bredvid honom.
Karaktären dyker ofta upp i hans arbete
och i samtalet med hans publik.
Men när det gäller hans fans
så är det nog främst Madea
som folk dras till
om de respekterar Tyler Perry, och i kritiken.
Även där står Madea i centrum.
Madea är viktig.
Madea är en stor del av Perrys varumärke.
Och från New Orleans, mr Tyler Perry.
Och Tyler Perry står i centrum i hans värld.
Han är solen, månen,
hela universum, Gud själv.
Fadern, Sonen och den Helige Anden.
Det beskriver hans arbete.
Det handlar om honom.
Vad jag försöker säga
är att vi ska se det ur ett annat perspektiv.
Ja, den figurativa konsten är problematisk för kvinnor.
Men om vi tittar lite djupare
så handlar det om Tyler Perry och om patriarkatet.
Om det svarta patriarkatet.
Om det negativa svarta patriarkatet.
Om maskulinitet.
Om hur svarta män aldrig har
förstått sig på svarta kvinnors erfarenheter,
inte ens på nära håll.
Vi borde vara försiktiga.
Du ser svarta kvinnors erfarenheter på nära håll
och även deras trauma, men det är otydbart för dig.
Du förstår ändå inte.
Rollen spelas av en man,
men han förstår sig verkligen på henne och andra kvinnor som hon.
Och han bekräftar många kvinnors känslor.
Den svarta kvinnan är en viktig röst för oss som grupp,
för det är en sann bild av vem det är som styr oss.
Vi låter en svart man klä ut sig till en svart kvinna
och ger honom förmågan
att bli frälsaren
för att stärka utsatta svarta kvinnor som grupp.
Historian är abstrakt.
Den handlar inte om människor.
Eller om att faktiskt förstå varandra.
Den heter Diary of a Mad Black Woman,
men det är inte en svart kvinnas dagbok.
Det är en dockas dagbok.
Jag kan bara tala från mitt eget perspektiv.
Jag är en slags poet,
så jag ansvarar för mina synpunkter
inför de som har skapat mig och de som kommer efter mig.
...förstå varför min mamma, mormor, farmor
moster och faster älskar filmerna.
Varför min familj i södern älskar dem.
Jag blir generad när jag tittar på...
Hans senaste film har gått för långt.
Jag ser kvinnofientliga tendenser
och jag vet inte vad hans problem är.
Han borde lösa det i terapi i stället.
BILJETTKASSA
Jag har märkt att underhållare och artister
kommer från en jobbig bakgrund
med övergrepp och allt möjligt.
Jamie Foxx fick överge sin klänning.
Tyler Perry har blivit miljardär och går fortfarande runt i klänning.
Varför protesterar inte Black Lives Matter
mot att ännu en svart man
klär ut sig till kvinna för att tjäna pengar?
FARVÄL TILL TYLER PERRYS MADEA
TRANSOR SOM TYLER PERRY HAMNAR I HELVETET
Tilltala de dåliga människorna i världen.
Han borde sprida evangeliet.
Sprid evangeliet, avsky synd och gör bot.
Jesus Kristus...
Du har listat ut din egen stil
och det funkar för dig.
Du verkar inte bry dig.
-Nej. -Hur bär du dig åt?
Jag glömmer aldrig vad Nina Simone sa:
"Du kan ge upp allt du har
"för att ge andra vad de vill ha."
Min mamma lärde mig om värdet av att vara mig själv.
Hon sa: "Ingen får säga åt dig vem du är.
"Du vet vem du är, var du kommer ifrån."
Jag såg hennes erfarenheter, hennes kamp.
Jag berättar om vad jag vet.
Det är därför de går bra.
Andra känner igen sig i historierna.
Det kvittar om folk säger: "Vad är det här...
"Jag förstår inte."
Det skiter jag i. Jag bryr mig om oss.
Det är därför så många följer mina serier varje vecka.
Det är därför filmerna hamnar etta på topplistan.
Jag når ut till oss.
Vet du vad jag menar?
Tack, Tyler Perry.
Varsågod, Kenya Barris. Ska vi vara formella?
Det var en speciell stund.
Visst.
2003 möttes jag på kontoret av ett gäng videoband
och en lapp där det stod: "Låt mig presentera Tyler Perry.
"Han vill göra en film."
Och jag tänkte...
Jag ringde vår hemunderhållningsavdelning
och frågade: "Har ni hört talas om Tyler Perry?
"Han verkar ha enormt många tittare."
Och de sa nej.
Så jag sa: "Kan ni ringa runt och höra
"om nån i branschen vet vem han är?
"Hur kan nån som vi aldrig hört talas om tjäna så mycket?"
Ingen hade hört talas om honom.
I samma veva satt jag i en mångfaldskommitté
där vi diskuterade vilka filmer som verkade intressanta
och vem som var intressant.
Jag inleder ett möte med: "Vem har hört talas om Tyler Perry?"
Alla svarta räckte upp handen.
Inga vita.
Vad är det som pågår?
Du nämnde Lionsgate.
Var det nån där som trodde på dig?
Ja, Mike Paseornek.
Det var han som sa: "Vi bara måste jobba med dig."
Jag sa: "Vi vill träffa Tyler."
Jag var nyss i LA. Jag spelade in min första film.
Jag är så upprymd.
Längtar tills ni får se den.
Diary of a Mad Black Woman.
Det blir en underbar...
När Diary of a Mad Black Woman släpptes 2005
visste kritikerna inte vem han var.
-Vem är du? -Vem är du?
Det var en konstig film som visades på bio.
Det hade inte pratats om den på tv,
de hade inte fått i uppdrag att recensera den.
Så de kände inte till filmen.
De tänkte väl att det var en kortlivad grej.
Att den skulle dra in lite pengar och sen försvinna.
Men när de såg intäkterna,
insåg de att filmen var mycket större än de trodde.
När Tyler först kom till Lionsgate
visste ingen vilken stjärna som kommit dit.
Men det gjorde de när han åkte därifrån.
Han gjorde ett intryck.
Diary of a Mad Black Woman
låg etta på USA:s topplista den 25 mars 2005.
Och den 25 mars 2022
låg A Madea Homecoming etta på topplistan över streamingfilmer.
Den där...brinner faktiskt.
Sjutton år senare är det fortfarande toppfilmen
som folk rusar ut för att se.
Brown, du försöker stänga bagageluckan.
Allt härstammar från hans relation till publiken.
Vänta, Madea!
Roger Ebert skrev en svidande recension om hans första film.
Och när filmen väl hade släppts
fick han fler mejl än han någonsin fått
om hur fel han hade.
Folket talade.
Så han skrev en ny recension.
Men det fantastiska med Tyler
är att han bröt mot alla regler.
Det första en studiochef sa till honom var:
"Svarta går inte på bio."
De hade fel om allt angående Tyler.
Ett monster som Hollywood måste väl skydda sig själv,
så det kritiserar andra.
Men Tyler fortsatte bara att lyckas.
Filmens succé chockade kritiker,
men inte filmskaparen och stjärnan
som påstår att Hollywood har ignorerat publiken
som flockas till filmen.
Det var en lång resa...
-Det hände snabbt. -Ja.
Perry gjorde filmen för fem miljoner dollar.
Den drog in tio gånger så mycket på bio.
Perry tog sig hit genom att vägra följa Hollywoods regler.
Han krävde kreativ kontroll över sina projekt.
Redan första dagen låg vi etta på topplistan.
Jag fick stanna bilen.
I mars 2004 gav Tyler mig sitt manus.
Inspelningen började på sommaren.
Nästa februari låg filmen etta på bio.
Alla pratade om det
när filmen blev en succé på bio.
Det var oväntat.
Inom filmbranschen finns nåt som kallas "tracking",
där de använder statistik och research
för att förutspå filmens intäkter.
De misslyckades fullständigt.
De förstår sig inte på den.
Alla blev förvånade. Det var fantastiskt.
SUCCÉDAGBOKEN
De stora studiorna lyssnar
och lägger märke till filmskaparens framgång.
När Diary of a Mad Black Woman blev
en stor succé började vi blicka bakåt
för att ta reda på vem Tyler Perry var
och hur han lyckades locka en publik
som vi trodde var oviktig.
För det var viktigt att folk kände till honom.
Bara inte inom det vanliga etablissemanget.
Tyler Perry uppfattades som en outsider.
Folk förstod nog inte hans ekonomiska värde.
ARI EMANUEL VD - WME/ENDEAVOR
En del gjorde det.
Jag såg att den träffade en öm punkt
och visade en djup förståelse
på ett sätt som inte vanlig media förstod.
Det här är en publik som har blivit underbetjänad
eller inte betjänad alls, framför allt inte när det gäller teater.
Så det var svårt för vanliga medier
att förstå framgången,
Särskilt om du inte är svart kristen.
Om du inte växte upp i en underbetjänad stadsdel
kunde du inte förstå.
Hans förmåga att nå ut till en publik
som nu följer honom överallt...
Hans förmåga att säga:
"Jag hör er, ser er, förstår er.
"Låt mig lyfta era erfarenheter."
Han har lyckats bättre än nån annan.
Vita glömmer ofta att det finns en hel gren
av oss, och det har det alltid gjort.
Folk vill ha underhållning.
Branschen ignorerade alla dessa människor, men det gjorde inte han.
Många sålda biljetter blir mycket pengar.
Hallå.
Tyler Perry lever upp till höga förväntningar.
Madea's Family Reunion, uppföljaren till Perrys oväntade succé,
Diary of a Mad Black Woman, drog in drygt 30 miljoner dollar
och dominerade på biograferna.
Filmen drog in 30,25 miljoner dollar över helgen.
...höll sig kvar på topplatsen i helgen.
Alla borde få fullfölja sin konstnärliga strävan,
men mycket som släpps är bara pajaserier.
Och nu snackar vi om Tyler Perry.
Nej, lyssna nu...
Kanske är det vad den svarta befolkningen vill se?
Du röstar med din plånbok.
Med tiden du sitter framför dumburken.
Tyler har en enorm publik och han är smart.
SPIKE LEE REGISSÖR
Kyrkobussarna kommer fullastade.
Han har ett eget jetflygplan.
Då är du rik.
Men för mig är bildspråket problematiskt.
Känner du besvikelse
som regissör och afroamerikan...
Jag tror inte att Tyler Perry
tog sig in i branschen för att rädda den svarta befolkningen.
Om han gjorde det,
hade han varit fullt beväpnad.
Och det var han inte.
Jag har inga bevis.
Det betyder inte att jag har rätt eller fel.
Men jag ser inte bevis
för att han tog sig in i branschen beväpnad och informerad
med avsikt att förmedla nåt ädelt
och värdefullt till den svarta och bruna befolkningen.
Det tror jag inte.
Det sårar mer när det kommer från din egen grupp.
Men det var också den gruppen
som hjälpte honom så långt.
Så det är egentligen bara ett fåtal personer.
Men vi älskar dem också.
Det svåraste med framgången var inte kampen mot Hollywood.
Det var andra svarta.
Det finns en viss klass svarta som ser ner på allt som Tyler gör.
Att läsa på i historien
om vad vi har gjort mot varandra
när nån annan har lyckats är rätt intressant.
Amos 'N' Andy var de första afroamerikanerna på tv.
Det var NAACP som bojkottade dem. Första tv-bojkotten någonsin.
Serien slutade sändas 1953
och det var den sista svarta tv-ensemblen till slutet av 60-talet.
NAACP bojkottade Purpurfärgen
för hur den skildrade svarta män.
Författaren var en svart kvinna, Alice Walker.
De strejkade utanför Oscarsgalan.
Langston Hughes kallade Zora Neale Hurston för "en ny sorts svarting"
för att hon använde en sydländsk dialekt.
Jag lärde mig tidigt
att det är så det går till.
Oavsett hur bra din avsikt är
och hur många den lyfter ur elände och sorg
så uppskattas du bara av vissa
om du uppfyller deras syn på konst.
Jag vägrar att förändra vad och vem jag är
och vad som är mitt kall bara för att nån tycker...
Bara för att det inte anses vara konst.
Publiken finns där.
Han uppmärksammade en publik
som ignorerades av majoriteten.
Och han omfamnade den.
"Vi ska skratta åt samma saker som vi gör
"med vår familj.
"Vi ska berätta vad vi tycker är roligt."
Titta på vit komedi...
De får lov att göra löjliga saker
och slipper anklagelser som: "Du ställer irländare i dåliga dager."
"Du ställer skottar i...
"Du ställer britter i..."
Mel Brooks behövde inte bry sig om sin kultur,
bara om att vara rolig.
Om han använde sig av anekdoter som han ägde
så var det tillåtet.
Mr Perry har gjort samma sak.
Och det var genialiskt.
Underbart.
God morgon.
Jag vet ingen som har lyckats som Tyler.
Se bara på de största regissörerna och skådespelarna.
De har inte haft så många framgångar i rad
där publiken dyker upp varje gång.
Det är historiskt.
Tyler har byggt upp en publik som han kan lita på,
så han har ett övertag över andra filmskapare.
Det han gjorde till skillnad från dem
var att göra både film och tv och han behöll kontrollen.
Något som har värde i underhållningsbranschen
är äganderätten.
Några papper som visar att du äger rättigheterna.
Tyler ville äga dem innan han hade övertaget.
Redan från början var ägandet
det viktigaste för Tyler, förutom den kreativa biten.
Det gav honom full kontroll över hans arbete.
MARK ITKIN F.D. AGENT, WME
Jag ger inte upp rättigheterna.
Om jag skrev och producerade nåt så får inte du äga det.
Jay-Z har en sång där han säger:
"Medan ni väljer att ta ett förskott, väljer vi att riskera ett nackskott."
Det stannade med mig, för jag har aldrig velat vara den
som måste vänta på att få betalt av nån
som säger: "Gå och gör nåt för ditt eget folk."
Vi går inte in på detaljerna,
men många ifrågasatte hans historier
och hur han berättade dem. Han sa:
"Låt mig sköta min marknad.
"Jag känner den. Säg inte vad jag ska göra."
De gav honom alltid anmärkningar eller kritik
och då insåg han att han förstår.
Ur vägen bara.
Och det är sant.
Jag klandrar inte den som inte vill äga.
Som inte vill ha ansvaret.
För det är hårt arbete. Man måste jobba häcken av sig.
Och ingen ville överträffa mig.
Ingen kunde överträffa mig.
James Brown skulle ha bugat sig.
Jag minns i början
när han försökte sälja in sin första tv-serie.
De hade några förslag och sa: "Vi köper några avsnitt."
Och han sa: "Va? Nej, det går jag inte med på."
Eftersom de var ointresserade av det blev Tyler ointresserad.
Då tänkte han nog: "Hur gör jag det på egen hand?"
Och naturligtvis revolutionerade han hela modellen
och skapade ett nytt sätt att sälja in tv.
Först brukar man göra ett pilotavsnitt.
Om nån vill köpa det så hoppas du sen på 12 till 20 avsnitt.
Och sen 20 till.
Alla vill nå 100 avsnitt och tjäna pengar på syndikering,
vilket betyder långvariga intäkter, plus royalty.
Han satsade hårt på tv.
Han var banbrytande med sin originalserie
där han kom på en formel om 10-90.
Vi betalar för tio avsnitt.
Om de får tillräckligt med marknadsandelar så köper nätverket 90 till.
Så du får royalty direkt.
En bra affärsuppgörelse.
Det var unikt för honom och det var genialt.
Vanliga tv-studior skulle nog aldrig gå med på det.
Det krävdes en investeringsverksamhet i syndikeringsbranschen
som var villig att ta risker
och ge Tyler kreativ frihet.
Och Tyler var genialiskt nog ägaren.
Dags att sätta fart.
En annan sak som aldrig gjorts förut,
och det fina med att jobba med Tyler Perry,
var att Tyler var villig att investera själv i de tio avsnitten.
Jag försöker bli klar med tio avsnitt för TBS.
Han skulle alltså äga rättigheterna och få full kreativ kontroll,
men dessutom ekonomisk kontroll.
Så han öppnade plånboken och producerade dem själv.
Det var då jag började filma House of Payne.
Vi bestämde att vi under två veckor
skulle provsända dem
och sen utvärdera nästa steg.
Tyler Perry tar risker, så varför inte försöka?
Avsnitten börjar sändas...
...och det är en enorm succé.
De fick högre tittarsiffror, vilket chockade dem.
De frågade vad jag ville göra.
Någon föreslog 17 avsnitt.
Någon ville ha 26.
Jag ville ha hundra avsnitt som var syndikerade.
Mark kontaktade TBS och de köpte 90 avsnitt.
Och det var så 10-90-modellen föddes.
Det hade aldrig gjorts förut.
Han gjorde alltså tio pilotavsnitt som han finansierade själv
med nästan alla sina pengar.
Men det var ett sätt att återinvestera i sig själv,
i andra och i publiken
med förståelsen att han måste satsa allt.
Tyler satsade på sig själv och tog hem storvinsten.
De tänkte att det skulle gå bra i några avsnitt.
Serien blev en av de mest lyckade någonsin på kabel-tv.
Givetvis ville de ha fler avsnitt,
så Tyler skapade Meet the Browns.
Jag minns hur avundsjuk jag var,
för jag var VD för BET.
Plötsligt hade Turner två tv-serier skapade av Tyler Perry
som blev succéer direkt.
Han räddade verkligen OWN.
Han erbjöd sig att skriva en tv-serie som skulle bli en succé.
Have and Have Nots har haft lysande tittarsiffror länge nu,
så jag sa till honom: "Det är som As The World Turns"
Vi hade inte haft Will Packer eller Ava DuVernay,
eller Greenleaf
om det inte vore för Tylers hjälp.
Vi föreslog ett samarbete
innan han flyttade till OWN.
Det tog väl 12 år
innan det faktiskt blev av.
Några på Viacom trodde att hans karriär skulle rinna ut i sanden.
Så blev det inte.
Han hittar på idé efter idé.
Jag vet vad jag måste erbjuda.
Nu sitter jag här efter allt jobb
och kan säga att jag uppskattar
allt som jag har upplevt för att nå hit.
Hur är läget?
Det är DJ Khaled!
En sista tagning. Hur länge ska Myles vara i bild?
Svarta i allmänhet underskattas.
GAYLE KING REDAKTÖR, OPRAH DAILY
Tyler Perry gjorde succé efter succé,
men hans arbete var ändå inte respekterat i Hollywood.
Men pengar är nåt som alla respekterar.
När folk såg Tyler Perry Studios
tror jag att de faktiskt tänkte närmare på honom.
De visste vad han hette och hade hört talas om hans arbete,
men när de såg Tyler Perry Studios
kunde ingen förneka Tyler Perry talang och inflytande.
Jag trodde att jag hittat min studio många gånger.
Det första huset låg på Hoke Street.
Det var inte ens 400 kvadratmeter,
men jag tänkte: "Här är min filmstudio."
Jag minns när vi planerade Diary of a Mad Black Woman.
Producenterna sa direkt att det var för litet.
"Vi kan inte filma här."
"Vad menar ni?"
Det var första gången för mig.
Jag köpte en större lokal.
Där fanns det dåligt med parkering,
grannarna klagade
och jag försökte
intala mig själv: "Här är rätt.
"Det är perfekt."
Jag ville bara göra saker
som jag kunde ta betalt för.
Men på högre nivåer måste du ibland
fakturera för vart du ska hamna
och inte för var du befinner dig.
Det var en tydlig läxa för mig.
Du får inte göra fel.
Så jag flyttade till Greenbriar.
Jag glömmer aldrig den kvällen när min advokat sa:
"Jag vet att Krog Street inte funkar.
"Titta på den här lokalen i Greenbriar."
Jag står utanför och ber till Gud.
Och då ser jag bibebcitat på grinden.
Min favorit var psalm 91.
"Här har vi tecknet", tänkte jag.
Tegel och murbruk var något som jag alltid hade känt till.
Uppvuxen i sågspån. Om jag kan bygga och äga lokalen
och äga allt inuti och all utrustning
och senare även äga rättigheterna
så kvittar det om jag inte gör nån vinst än,
för när allt hamnar i katalogen
så kommer den vara värd mycket.
Och nu är vi där.
Han trodde på Atlantas filmsektor
före alla andra.
När jag blev borgmästare den 4 januari 2010
KASIM REED F.D. BORGMÄSTARE
så var Atlanta och Georgias film- och underhållningssektor
värd 350 miljoner dollar
och hade totalt 7 000 till 9 000 anställda.
När jag avgick den 2 januari 2018
så var sektorn värd 9,5 miljarder dollar
med över 34 000 anställda.
Det som startade uppsvinget
var Tyler Perry och Tyler Perry Studios.
Varje gång ni ser en film med den där loggan
borde vi lyfta på hatten till Tyler.
Invigningen av Tyler Perry Studios
gästades av stjärnor som imponerade på Perry själv.
Jag är så glad att Sidney Poitier är här
och Cicely Tyson. Oprah är på väg.
Jag är så glad att se... Ruby Dee? Skojar du?
Hank Aaron. De banade väg för mig att lyckas.
Han är orubblig och han är ingen bluff.
Han är äkta.
En ung afroamerikan lämnade New Orleans barskrapad
JOHN LEWIS MEDBORGARRÄTTSKÄMPE
och följde sin dröm i den här staden.
Du måste bara tro.
Han började på noll.
Det är den amerikanska drömmen.
I ett magiskt ögonblick mot slutet av kvällen
eskorterade Tyler den legendariske Oscarvinnaren längs röda mattan.
Och när Sidney Poitier
tillägnade studion i hans namn
stod han tårögd med fyrverkerier bakgrunden.
Han pekar på mig och jag på honom. "Du."
"Nej, du."
Mina damer och herrar, hjälp oss
att inviga Sidney Poitier Sound Stage.
Han kommer ut.
Oprah kramar om honom och frågar: "Hur gick dina tankar?"
Och han sa: "Jag minns MGM,
"där jag var den enda svarta mannen, förutom skoputsaren.
Och nu står han här med andra svarta och följer det här ögonblicket.
Det är svårt att inte göra det till en rasfråga,
när mycket handlar om frigörelsen
och vad vi har fått kämpa mot.
Att hedra honom och ge honom det ögonblicket kändes underbart.
Mitt i all denna framgång
måste jag hantera att min mamma sakta dör.
Min mamma var rullstolsburen och var blind.
Och jag lutade mig fram mot henne.
Jag lutade mig fram och sa: "Mår du bra?"
"Ja, allt är så vackert."
"Hur kan du veta det?"
Hon sa: "Jag kan känna det."
Hon kunde känna det.
Det var ett fantastiskt ögonblick.
När jag ser mig omkring här...
Jag ser mamma titta på mig.
Se vad din son har åstadkommit.
Att hon kunde vara där och se
hur hennes lyckats överkomma all skit tillsammans med henne
kändes bra.
Det var en fantastisk kväll.
Jag minns att Boyz II Mens Mama spelades på radio
och hon satt i bilen.
Hon ringde mig och skrämde upp mig.
När hon blev sjuk
kunde jag inte stänga av min mobil.
Den var på dygnet runt med ringsignal.
Hon grät hysteriskt.
Jag måste åka dit, tänkte jag.
Och jag frågar: "Vad har hänt?"
Och hon sa "tack".
Om du inte hade lyckats,
även om jag avrådde dig, så hade jag inte haft råd med medicin.
När hon dog...
Jag kunde inte hantera det.
Allt var grått och det saknades alltid nåt.
Ingenting var viktigt.
Och så kändes det
Maxine grät sin sista tår igår.
mycket, mycket länge.
Tyler var med henne när hon somnade in.
Alla hennes barn var där.
Det var otroligt jobbigt.
Hon var ju min lilla tjej.
Jag gick ut från rummet.
Jag grät i flera dagar.
Jag ångrar en enda sak i livet.
Min mamma låg på sin dödsbädd.
Jag var tvungen att åka tillbaka till Atlanta
och hon bara tittade på mig.
"Jag måste gå", sa jag. Och hon var tyst.
Men hon slutade inte stirra.
Det kändes...
Och sen sa hon: "Jag är så trött."
"Det är ingen fara."
Och då började jag med det andliga.
"Gud kommer att hjälpa..."
Jag försökte övertala henne om nåt.
"Okej, gubben."
Jag ångrar att jag inte satt där
och lyssnade på vad hon ville säga
och inte bara tänkte på att jag skulle förlora henne.
Att jag inte lät henne berätta vad hon ville säga.
Det ångrar jag.
Jag vill berätta hur mycket det betyder för mig,
hur tacksam jag är, hur välsignad du är
och hur välsignad jag är att ha en son som du.
Många barn tänker inte på sina föräldrar när de har lyckats.
Det är otroligt att han gör allt för mig.
Du ger dina föräldrar blommor i livet.
Jag har fått mina blommor.
Jag var liten och hon berättade en historia.
Jag har det på band.
En dag kom vi från landet.
Och hon körde bil.
Det körde förbi en Jaguar.
Hon sa: "Oj, vilken fin bil."
Och jag sa: "Wow, vilken fin bil."
"Vad, mamma?"
Jag satte mig upp för att se bilen.
"Den där bilen."
"Vad är det för bil?" En Jaguar, sa hon.
Och han sa: "Vet du vad?
"När jag blir stor ska jag köpa en Jaguar till dig.
"Och ett hus."
"Okej, gubben, okej."
Hon sa: "Okej, gubben, okej."
Jag hade en föreställning i New Orleans på mors dag.
Jag kallade upp henne och gav henne bilnycklarna
inför publiken.
Det var stort för oss båda.
Hon grät. Det var vackert.
Tack.
Hur kändes det då?
Bra.
Jag visste att jag gjorde rätt.
Efter allt hon gick igenom under min uppväxt
ville jag göra allt jag kunde
för att hon inte skulle ha ont.
Se till att hon hade råd att lämna sin man.
Det var min stora önskan.
Men hur mycket pengar jag än hade
så räckte det inte för att ge henne allt hon ville.
Så när hon dog, så dog jag inombords.
"Vad gör jag nu?"
Om jag inte hade haft jobb inplanerade
så hade det nog varit över,
för det fanns inget som kunde få mig
att vilja gå upp ur sängen.
Jag började dricka dumt mycket.
Och det varade i några år.
Jag njuter bara av Mardi Gras.
Vänta lite bara.
Högtiderna var meningslösa, för hon var inte där.
Ingen betydde nåt för hon var inte där.
När Aman sen föddes och förändrade allt...
"Vad betyder det?
"Vad betyder julen för honom?
"Vad betyder en födelsedag efter Thanksgiving
och vad betyder julafton och nyår?"
Att se hans iver
gav det en helt ny mening i livet. Ett syfte.
När Gelila var gravid bad jag: "Gud, ge honom det bästa av mig.
"Och låt det värsta av mig begravas med mig."
Jag ville att han skulle ärva det bästa av mig.
Jag minns när jag sa att jag älskade honom
och han var fyra år.
Jag sa det om och om igen.
"Varför säger du så hela tiden?"
Jag ville att han skulle veta hur det låter
och hur det känns när hans pappa säger så.
När nån säger "jag älskar dig"
och säger att du är speciell och stark.
-Lever din pappa fortfarande? -Ja.
Vad har ni för relation?
Vi pratar sällan, men jag tar hand om honom.
Han får allt han behöver.
Kändes det som han älskade dig?
Nej, det kändes aldrig så.
Jag kände att det fanns nåt där,
men jag visste inte vad.
När jag var runt 30 sa mamma att jag inte kändes som hans barn.
-Så... -Är det sant?
Det visste inte jag och det orsakade ännu fler problem.
Du ser sur ut. Hade läkaren dåliga nyheter, Brown?
Han mår bra.
Fråga henne.
Madea, vem är min pappa?
-Där är han. -Jag ska ta reda på det.
Dana kan berätta allt du vill veta.
-Vem är Dana? -Ja, vem är Dana?
De är dumma som fan. Vet ni inte vem Dana är?
Dana har hjälpt dem att hitta folk i åratal
och se vem de är.
-Dana. -DNA.
DNA. Det är Dana.
Vilka idioter ni är.
Vi testade DNA. Vi fick resultatet.
Han är inte min pappa.
Jag kände en våg av lättnad.
Jag var lättad för min bild av en pappa
skulle inte kunna göra så mot sitt barn.
Efter flera misslyckade försök att kontakta Emmitt Perry Sr.
reste dokumentärteamet till Louisiana för att prata med honom.
Vi ska svänga här borta.
Morbror Emmitt.
-Det är jag. -Jag ger blanka...i vem det är.
Förlåt.
Säg förlåt, din... Stick...långt härifrån.
Morbror Emmitt.
Sätt fart!
Jag skulle hälsa på...
Jag följer varenda...steg. Håll er borta, för...
Jag ringde dig, morbror.
Stick iväg här ifrån, era...
Men du kände väl igen mig?
-Jag vet vem du är, men... -Jag sa ju det.
Försöker prata med pappan.
Det var allt.
Jag menade inget illa.
Varför är du sån?
Hörde du mig?
Hörde du mig, morbror?
Morbror Emmitt?
Har han sagt förlåt?
Nej, aldrig.
-Nej. -Hade du velat det?
Jag vet inte om det gör nån skillnad nu.
Jag förlät honom i 25-årsåldern
och det förändrade mitt liv.
Många inser eller förstår inte
att deras föräldrar också har en bakgrund.
Det som hände i ditt liv på grund av dem...
Du måste ta reda på deras bakgrund för att förstå den.
Jag upptäckte att han och hans syskon
hittades av en vit man i ett dike mitt ute i Louisiana.
Han var två år gammal.
En 14-årig kvinna som hette Mae fick ta hand om honom.
Hennes pappa var sängliggande. En gammal man, som varit slav.
Det enda sättet att uppfostra barn var att slå dem, trodde hon.
Hon la dem i en potatissäck,
hängde upp dem i trädet och slog dem.
Så det var allt han kände till.
Misshandel.
Det var allt han upplevt.
Det hjälpte mig att förstå vem han är
och det gjorde det lättare att förlåta honom.
Det är svårt att förlåta.
Ja, men det är nödvändigt,
för jag insåg en sak.
Om du inte förlåter utan går runt med ilskan
kan det förändra ditt liv och leda dig fel.
I de flesta fallen kan de som behandlat dig illa
sova lugnt medan du ältar det.
Det kan bli en sjukdom
som blir fysisk.
Det är så viktigt att förlåta.
-Stöttar du honom? -Helt klart.
Han var ingen bra pappa,
man han försörjde oss och hade en otrolig arbetsmoral.
Den ärvde jag av honom.
Vänta, låt mig koncentrera mig.
Hans arbetsmoral är...
Jag förstår inte hur han kan hinna med så mycket.
Jag har inte jobbat med honom, men han är tydligen tuff.
Kom igen!
Han kräver mycket av skådespelarna.
Men jag vet också detta.
Han begär ingenting av nån
som han inte begär av sig själv.
Ha inte kepsen bak och fram.
Vänd på den. Jag skojar bara.
Jag började som assistent.
Då hade han aldrig gjort en film förut.
Han effektiviserade mycket.
Jag vill se allt.
Hämta två steadicams, fixa antennerna.
Jag är redo.
Många förstod inte.
När jag säger: "Mer energi!"
Ledsen, hörni. Börja inte filma.
Oprah vill prata med mig.
Gör ni det på fyra dagar?
Vi spelar in ett avsnitt om dagen.
Va?
Det är extremt ovanligt.
För alla.
Du måste vara redo jämt. Kan aldrig vara stilla.
Ibland var det fyratusen sidor om året.
Sextio, 80, 90 tv-avsnitt. Två till tre filmer.
Tyler skriver alla manus.
Folk undrar hur vi gör en film så snabbt.
När jag kommer till inspelningsplatsen och ser skådespelarna arbeta
så ser jag framför mig hur det ska klippas.
Så jag låter kamerorna rulla
och flyttar dem hur jag vill ha dem.
När lamporna är uppe är jag redo.
Du måste lita på processen,
och jag har ett jättebra team.
Bra jobbat, hörni.
Ingen gör som vi gör.
Han gör vad ingen annan kan.
Redan första gången jag såg en film produceras
förstod jag mig inte på slöseriet.
Dumma beslut som kostar miljontals dollar.
Vi hade kunnat mätta ett helt land.
De står där och rullar tummarna.
"Vi kanske kan...
Vad...snackar du om?
Allt ska vara bestämt innan du kommer hit.
Glöm "kanske".
Vi bränner pengar.
Gör klart sånt innan det kostar oss.
Det är min åsikt.
Jag brukar säga att Tyler uträttar mer på en dag
än vi gör under en livstid.
Jag pratade med Tyler efter kontorstid.
Jag hör hur han viskar.
Vi satt och planerade veckan och...
"Tyler, var är du"? Tyler: "Jag måste gå."
Sen hör jag hur han går ut på scen som Madea.
Han hade ett möte med mig från kulisserna.
Vem kan multitaska på det sättet?
Tyler.
Jag säger att tåget alltid rullar på.
Du kan hoppa på eller bli överkörd.
Så frågan är om du stiger ombord
eller blir överkörd eller knuffad.
Hans arbete kommer alltid att kritiseras.
Alla har en åsikt och en röst.
Ibland är kritiken bra, ibland dålig.
Kritiken stoppar inte, men den stoppar inte honom heller.
Kan du förlåta eller gå vidare?
Jag går vidare men...inte med mig.
Några av våra största stjärnor fick sin start
på grund av Tyler Perry.
Det är ingen liten bedrift.
Jag omgavs av så mycket negativitet om vad jag skulle göra.
Jag höll ögonen på målet.
Mediejätten Tyler Perry är en av Hollywoods mest produktiva maktspelare.
Vilken filmskapare har haft fem ettor på topplistan
de senaste fyra åren?
Svaret är Tyler Perry.
Det här blir bra!
Underhållningsikonen är hjärnan
bakom dussintals filmer, pjäser och tv-serier.
Forbes Magazine utsåg honom till den tredje största svarta stjärnan
med en årslön på 125 miljoner dollar.
Tyler Perrys filmer har dragit in över 400 miljoner
på fem år.
873 miljoner över hela världen.
Tyler spottade ut succéer.
Till slut vaknade folk.
Tyler Perry är helt unik.
Du jobbar med honom
på ett helt annat sätt.
Jag minns ett samtal
när pandemin började.
Mediemogulen Tyler Perry skapade rubriker
när hans studio återupptog produktionen.
Jag har 360 anställda på tv-serierna
som måste kunna försörja sina familjer.
Jag kunde inte vänta på en plan. Jag måste agera.
Tyler tror.
Kanske beror det på hans tro, eller på hans bakgrund.
Men han tror på sin styrka och sin tro på sig själv.
Han berör folk. Han berörde mig.
Tyler Perry, den prisbelönte skådespelaren, filmskaparen, författaren
är en äkta studiomogul och hans historia är långt ifrån över.
Jag byggde min studio i en av de fattigaste
svarta stadsdelarna i Atlanta,
så att ungdomarna får se att en svart man har lyckats.
De kan också.
Studion var en gång en armébas
med sydstatssoldater
som planerade ur de skulle hålla 3,9 miljoner negrer förslavade.
Nu ägs marken av en neger.
Jag älskar er. Tack!
Vad är det här?
Det här är Fort McPherson, som ska bli Tyler Perry Studio.
Nya Tyler Perry Studio.
Nya Tyler Perry...
Den ultimata studion.
Ja. Är du spänd?
Mycket.
Det är överväldigande.
Men det kommer att bli magiskt, så jag är spänd.
Du anar inte hur det känns att överta mark
från USA:s armé.
Sånt du måste göra vid en vanlig fastighetsaffär...
Armén säger: "Gör det bara."
Jag var borgmästare när stället var tomt.
Tänk att Fort McPherson stod tomt.
Det hade kunnat sluta riktigt illa
och dragit ner hela samhället.
Men på grund av vad han gör med Fort McPherson
så investeras en kvarts miljard dollar
som staden kan dra nytta av
eftersom han höjde fastighetsvärdet för hela kvarteret.
Han ger ständigt.
Det här blir en signal till hela filmbranschen
och relationerna som han för med sig
visar att basen ägs av rätt person.
INSAMLING VALKAMPANJ
Välkomna till första inspelningsdagen.
Du anar inte vad det betydde för mig
att ge nycklarna till en svart man.
Kändisarna flockades till Atlanta i lördags kväll
TYLER PERRY STUDIOS INVIGNING - OKTOBER 2019
för att fira invigningen av Tyler Perry Studios.
Den enorma studion ligger
där militärbasen Fort McPherson låg i Southwest Atlanta.
Tyler Perry, den mest framgångsrika afroamerikanska filmskaparen någonsin.
-Är den här till mig? -Ja.
Vi älskar dig och är stolta över dig. Försök att inte gråta.
Tack.
Vad fina. De ska jag ha på mig ikväll.
Jag slänger bandet åt dig.
Inga av mina manschettknappar slår dessa.
De kommer jag att vörda för evigt.
-De är till dig, pappa. -Tack.
Och du får behålla kortet och bilden.
Det står: "Jag älskar dig, pappa."
Tack, älskling.
Får jag en kram?
Så underbart.
För mig är Tyler är lite som Disney för mörkhyade.
Det anmärkningsvärda med Tyler
är att han har både ett kreativt sinne och ett affärssinne.
Det är inte många som är det.
Det var lätt för mig att se att han var rätt person
att förvalta Fort McPherson.
Min man George Lucas gjorde samma sak.
Han byggde sin studio utanför Hollywood
så jag vet vilken utmaning det var för Tyler.
Det var svårt för George, som är en vit man.
Tyler gjorde det som en svart man.
Först måste du titta i spegeln
och vara ärlig mot dig själv.
Innan den här studion kom till hade vita i princip monopol.
Men han insåg att det finns möjlighet för mig att göra vad jag vill
och han bevisar att vi klarar av det.
Invigningen var fantastisk.
Det var en svart återförening.
Colin Kaepernick, Cicely Tyson, Jay-Z, Beyoncé.
Vi förtjänar den känslan som kultur.
Det var en stor kväll,
inte bara för Tyler Perry, utan även för hela Atlanta.
-Vi är superfans! -Stjärnskådare!
Helt otroligt.
Och speciellt att han är här i Atlanta.
Det här är en medborgarrättsrörelse.
Stå upp, Tyler Perry!
Ditt namn står nu på en inspelningsplats.
Hur känns det?
Jag trodde aldrig en svart man skulle äga en så stor studio.
Tyler är skarpare och mer målmedveten än de flesta av oss.
Just det.
Ikväll handlar om inspiration.
Om hur många jag kan övertyga att drömma större.
Om jag gör det så har jag lyckats.
Tack.
Han har gjort nåt som ingen gjort tidigare.
Det är en fin sak för svarta.
Det här är inte bara för svart kultur,
utan för kultur.
Tyler Perry som sa: "Jag vill inte ha era pengar
"eller era filmstudios."
Han gjorde det på sitt sätt.
-Andas djupt. -Det går bra.
Klarar vi det här?
Redo?
Tack så mycket.
Du känner mig. Jag vill snoka runt.
Jag gick min rundtur tidigare.
-Gud välsigne dig. -Det gjorde han.
Otroligt.
När folk ser oss tillsammans är det mäktigt.
Ja.
Kom igen.
Vi tar en legendarisk bild.
-Den svarta eliten. -Ja.
Så häftigt!
Jag har mycket att berätta.
Hur är läget?
Vad fin du är.
Vi har flugor på oss.
Snyggt.
Ska vi gå runt?
Hur mår du?
Står Tyler bredvid mig?
Jag måste bara lugna mig.
Hur är läget?
Vi sätter igång.
Jag kommer dit och ser "Tyler Perry Studios".
Vänta lite, tänkte jag.
Och då insåg jag
att jag har träffat den första svarta ägaren
av en filmstudio.
Inte vilken studio som helst,
utan studion som slår
de flesta andra i Hollywood.
Och han tillägnade en del av studion till mig.
The Whoopi Goldberg Sound Stage.
Jag vill inte vara jobbig, men det skulle inte hända i LA.
Jag är inget speciellt för dem.
Men nu vet jag att om jag dör imorgon
så är filmbranschen i goda händer.
Jag vill tacka alla
som deltog i detta historiska ögonblick.
Fyrahundra år i år.
Det är också jubileumsåret.
Att det här kunde hända
och hända mig hade jag aldrig kunnat föreställa mig.
Vi har alla ett öde.
Vi har alla förfäder och människor som ber för oss,
människor som har uthärdat hemskheter så att vi kan stå här idag.
Jag ber att tänka på det.
Varför är ni här?
Vad betyder den här stunden?
Det är inte bara en fest.
Det handlar om en dröm som gör att vi alla står här
och alla är lika representerade.
Det här är USA.
Människors öde är knutna till era drömmar.
För unga händer det inte på en dag.
Var inte ledsen om det inte händer nåt när du är 20
eller när du är 25
och det inte hände fast du trodde det.
Det betyder inte att det aldrig kommer att ske.
Ni ser Tyler nu, men ni såg inte honom förut.
Tyler är 50 år gammal.
Storhet tar tid.
Det händer inte över natten.
Men om du står emot oväder och attacker
och testats och pressats
så blir det nåt bra av det hela.
Gud öppnar en dörr, en fantastisk dörr
och äntligen hör nån dig eller ser dig
INVIGNING GOSPELBRUNCH
och öppnar en dörr för tid.
BISKOP T.D. JAKES
Jag vill tacka Tyler Perry för att han inte bara valde en dörr,
men din dörr är vår plattform.
Du öppnade en dörr så att de som inte uppmärksammats förut
kan få en chans och det förtjänar en applåd.
Och det förtjänar skrik och att efterhärmas.
Det förtjänar att prisa Gud.
Men du flöt när andra drunknade,
och om du aldrig lyckas bör du ropa för att du överlevde.
Du måste vara villig att vara frälsare innan du kan vara framgångsrik.
Allt som gick fel i ditt liv
gjorde så att allt blev rätt i det.
Jag...
Det...
Jag vill bara...
Mitt enda mål
är att jag och Gelila ska uppfostra en underbar person
som är otrolig
och hedrar Gud...
Jag insåg precis att vi satt där för elva år sen.
Jag satt hos min mamma, som dog 2009.
Och nu är jag här med honom.
Det är livets cirkel.
Jag har glömt allt jag tänkte säga.
Men tack till alla för...
Gud skyddade Tyler: "Var stilla, känn frid.
"Jag ska skydda dig."
Så han hjälpte honom genom allt
för att komma hit idag och bli den han är.
För om man ska uthärda all misär och allt lidande
så måste Gud ha planer för dig.
Underskatta honom inte.
För han är ingen tursam
rik neger som plötsligt blivit en svart man.
Att se en möjlighet
att nå ut till en grupp människor
och förvandla det till ett mångmiljardföretag
är vad alla andra försöker göra.
Det är en viktig historia,
för folk måste förstå hur mycket han jobbar.
och hur svårt det är att skapa möjligheter
som världen äntligen vaknar till.
Och glöm inte att publiken bestämmer.
Inte kritiker.
Inte intellektuella.
Publiken bestämmer vad som är bra och dåligt.
Jag utmanar alla att försöka
lyckas lika bra som han har gjort.
Tack, allesammans, för ert hårda arbete.
Jag obegripligt rörd. Inspirerad.
Jag hoppas att ni fångade den.
Ni som har jobbat länge med mig förstår vad jag menar,
för det kommer en våg
och jag har sett många som fångar vågen och verkligen lyckas,
även utan mig.
Jag hoppas ni fångar den och hedrar den
Jag hoppas ni inser hur flyktigt allt är.
Att det är som damm som bara försvinner.
Hoppas ni såg det.
Det är så speciellt.
Bara Gud.
Flera här inne har otroligt mycket talang
och är fantastiska på sitt jobb.
Men det pågår saker i deras liv.
Om de kunde förena lidandet med gåvan
så skulle gåvan bli nåt helt annat
som skulle bli en bro som hjälper dem
och många andra.
Många går igenom saker.
Han gick igenom mycket som kunde ha förstört honom.
Det kunde ha förstört hans psyke så han går under bron
och försvinner från planeten
för att slippa allt han genomled.
Men så gjorde han inte.
Han var tålig.
Han gjorde tvärtom.
Han slogs mot demonerna, nejsägarna,
drömtjuvarna och alla som motsatte sig.
Folk som säger: "Du blir inget."
"Jag måste bli."
Och han blev nåt.
Varför jobbar du hårt?
Varför jag jobbar så hårt?
För att jag vill ge dig en bra framtid
och att vi ska få ett bra liv.
Vi kan resa och ha kul och hjälpa andra människor.
Är inte det en bra idé?
-Okej. -Och du är min hjälte.
Är jag din hjälte?
Du är min hjälte.
-Tack. Jag älskar dig. -Detsamma.
Det är alltid nåt nytt.
Du lever i nuet men planerar i förväg.
Fokuserar på nästa steg,
men lever i nuet.
Det är inte missnöje.
Men det finns alltid mer för dig att göra.
I alla fall för mig.
Den är tom och jag är klar.
Om du kan titta hit
och säga ditt namn och vem du är?
Varför?
Vet du inte vem jag är?
Det vet jag, men jag vill veta vem du tror du är.
Är du regissör?
Vad beskriver dig?
"Jag är Tyler Perry och jag är pappa."
Vad du än vill säga.
Jag är Tyler Perry och jag är Maxines barn.
MAXINE OCH TY 25/12/07
TILL MINNE AV WILLIE MAXINE PERRY
Undertexter: Mimmi Reynold
Kreativ ledare Monika Andersson