Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PODLE SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ
Mistře, to je čest! Hej, mladej, udělej mistrovi kafe!
Vezmu vám tašku.
Mistře, kdybyste si chtěl zahrát karty…
Můj synovec je nadanej, fakt génius. Kdybyste si ho poslechl…
- Říkal jsem něco důležitýho! - Je na to dost času!
Mistře! Posaďte se. Pojďte sem, posaďte se.
Pokoj je vám k dispozici. Tady máte postel.
Horní je pohodlná a vzdušná, ale musíte šplhat nahoru. A koukněte.
Plíseň a omítka, co by vám mohla padat na hlavu.
Dole je to lepší, ale zase trochu stísněný.
Vyberte si, co vám líp vyhovuje.
Co byste radši?
Probuď se, mladej!
No tak, vzbuď se!
Pověz, jseš ten, kdo mi řekli?
Záleží na tom…
Jseš Enrico od Erryho, nebo ne?
- Jsem. - Fajn.
Dobře mě poslouchej.
Kamarádi tvýho bratra Angioletta ti vzkazujou tohle.
Peníze jsou v bezpečí. Jsou zakopaný na staveništi.
Zejtra na ně vylijou beton a postaví tam tenisový kurty.
Koncese vyprší za deset let.
Zaplatíš směšnej peníz a dostaneš kurty i s prachama vespod.
A zase budeš bohatej.
- Mladej, rozumíš mi, nebo ne? - Jo.
Za deset let budeme zase bohatý.
Jen ze zvědavosti, jsem v base už 20 let.
Vlastně už nevím, co se děje venku.
Ale když máš tolik peněz,
kdo sakra jseš?
Haló?
Čau, Pasquale, co je?
Tak jo.
Jo, hned jí to řeknu. Čau.
Mariso!
Ahoj, Mariso. Volal tvůj manžel.
Říkal, že je na cestě, připravte čaj.
Díky, Carmelo.
Čau.
Když jedeš do kopce, přehodíš si a lehčeji se ti šlape.
Nech mě se projet!
Ne! Kolo je drahý. Spadneš a rozbiješ ho.
- Jen jednou! - Ne!
- Lehčeji se šlape? - Když přehodíš kolečko, je to lehčí.
Peppe?
Angelo! Táta volal. Pojďte vařit čaj.
To je otrava!
Vím, že tam jsou převody, ale jak to funguje?
Mami! Ještě pět minut.
Nech toho. Kde je Enrico?
Nevím. Asi v obchodě.
Dojdi pro něj, dělej!
Když přehodíš, je to lehčí.
Chápu, že když přehodíš…
To je jedno. Nevíš to.
- Musíme pro Enrica do krámu. - Co tam pořád dělá?
- Je retardovanej? - Cos to řekl?
Víš, s kým mluvíš?
- Na to seru. - Přestaň!
Angelo! Co blbneš?
Zmiz! Co tu ještě děláš?
Posloucháte Rádio Kiss Kiss 108,8.
Dnes vám pustím skvělou skupinu, která v Itálii není moc známá.
- Znáte je? - Jackson 5, „I want you back“.
- Jsou to Jackson 5, „I want you back“! - Errì.
Zná je všechny. Jak to sakra dělá?
Nevím, done Ferdinà! Dělá to i doma.
Errì, pojď. Musíme jít.
- Nashle, done Ferdinando. - Mějte se.
Čau, kluci.
ERRYHO SMĚSKY
Ahoj. Jsem doma!
Čau, Pasquale.
Ahoj, Marì.
Tati! Uvařili jsme čaj!
Udělal jsem ho tmavší, jako minule.
Výborně! Tak se podíváme.
V kolik jsi dneska vstával? Neslyšela jsem tě.
- O půl pátý. - Proč tak brzy?
Abych na Piazza Garibaldi stihl vlak o půl jedný z Milána. To je terno.
Dnes ráno don Salvatore, majitel lahůdkářství…
- No? - Řekl nahlas,
že nám dává na dluh
a že mu musíme zaplatit. Hrozně jsem se styděla.
Řekni mu, že zaplatíme. Hele, mám 50 prázdných lahví.
Naplníme je, prodáme a zaplatíme mu.
Je hrozně otravnej! Kluci, ukažte mi ten čaj!
To není dobrý, je moc tmavej. Přilej tam vodu.
- Ten je dobrej. Kdo ho dělal? - Já.
- Ne, já. - Ne, já…
Nehádejte se! Oba se snažíte.
Tenhle slijeme do lahví, spěchám.
- Tati, můžeme s tebou do práce? - Pomůžeme ti.
- Prosím, tati. - Prosím! Mami?
Dovol nám to, prosím!
Tak jo.
- Tak pojďte! - Jo! Jdeme!
Pomozte mi je naplnit. Vlak brzy odjíždí!
- Tati? - No?
Jsme chudý?
Jak to myslíš?
Co je to za otázku? Proč bysme byli chudý?
- Aniello dostal od táty super dárek. - Jo?
- Kolo s přehazovačkou. - Vážně?
Něco takovýho existuje?
Aniello má kolo s přehazovačkou?
Když jedeš do kopce, přehodíš kolečko a líp se ti šlape.
Co? Jak je to vůbec možný?
Má to převody. Přehodíš…
Nebudu si ho přát k narozkám.
Stejně na něj nemáme, protože jsme chudý.
Co to povídáš?
Zaprvé, nejsme chudý, každej den máme na stole jídlo.
- Je to tak? - Jo.
Navíc, aby bylo jasno,
jak podle tebe vydělává Aniellův táta?
- Pracuje pro dona Micheleho. - A co dělá pro dona Micheleho?
Kluci, prosím vás. Na to nikdy nezapomínejte.
Kromě jídla u nás doma nesmí chybět jedna věc.
A to je poctivost.
Pane důstojníku, asi mi nerozumíte.
V krámě dáte za láhev to samý, co u mě za krabici.
Proč je to tak levné?
Řekněme, že to bylo zboží určený pro americkej trh,
který včera náhodou spadlo z auta.
Je to kvalitní pití, který zrovna vyšlo z lihovaru.
Ale dost řečí.
Prosím, ochutnejte. Ať se přesvědčíte sám.
Vždycky je lepší ochutnat. Uvidíme, co řeknete.
- Je dobrá. - A vy jste mi nevěřil.
Špičková kvalita! Že jste to vy, máte krabici za 10 000 lir.
- Vezmu si ji. - Prosím, pane.
Dáte mi 200 lir, abych zavolal tatínkovi do nemocnice?
Nech ho na pokoji! Nač chceš 200 lir?
Běž se projít na nábřeží, padej!
Promiňte, pane důstojníku. Ty děcka nedají pokoj.
Dejte mi 10 000 lir, prosím. Pořád tady obtěžujou.
Hrozný spratci. Děkuju, těšilo mě.
- Na shledanou. - Hezký den.
Hezký den přeju.
- Dobrý den, done Pasquale. - Done Mimì.
- Co je to za děti? Ty jsou vaše? - Jo.
Občas je sem beru s sebou.
- Děti, pozdravte dona Mimì! - Dobrý den.
Milí kluci. Jak se jmenujou?
Nejstarší je Peppe. Je to génius rodiny.
- Pochlub se. - Vychodil jsem pátou třídu.
Vážně? Takže příští rok jdeš do šestky?
Nemusí bejt z kluka vědátor. Má vysvědčení, jdeme dál.
Tohle je Angelo, nejmladší. Pěknej paličák.
- Je tvrdohlavej… - To jsem.
Pak je tu Enrico, prostřední.
Errì, čím ty budeš?
- Jméno? - Revolver DJ.
- Neznáme se už? - Možná.
Obvykle hraju ve Velenu ve Vomeru.
Ne, potkali jsme se jinde.
V létě? Hrál jsem v Lanternone v Palinuru.
- To je ono! To byla divoká noc! - Díky.
Budeš hrát uprostřed večera, až bude rušno.
Dej si pití, máš to grátis.
Jméno?
Frattasio Enrico.
Copak jsme v armádě? Jak si říkáš jako DJ?
Aha! Jméno… Nevěděl jsem.
Jako DJ se jmenuju…
DJ… Enrico.
A ještě se neznáme?
Ne, asi ne. Jsem z Forcelly, ne…
Errì, budu upřímnej, dneska tu bude nátřesk.
Uvidím, jestli tě někam dokážu nacpat, jak to půjde.
Ahoj, Scorpio! Konečně!
Už jsem volal i do hotelu! Nemohli tě najít.
Velký potlesk pro DJ Pegasa!
A teď přijde někdo, koho už mnozí znáte.
Z Palinura přijel náš další soutěžící…
Revolver DJ!
Ukaž jim to.
Scorpio! Pořád chlastáš melounovou vodku?
- Nadranej budeš stát za hovno. - Nerad vás ruším.
Chci vědět, kdy budu na řadě, abych se mohl připravit.
Jak že se jmenuješ?
- DJ Enrico. - Jasně, Enrico. Pojď sem.
Enrico, dneska tě nenechám hrát.
Trochu jsme to přetáhli.
Ve dvě klub bohužel musím zavřít.
Jinak sem vtrhnou policajti.
Aha.
Takže…
Nebudu hrát?
Jsem tu od pěti, ale…
Chápu to.
- Errì, máš práci? - Jo, jasně.
Dělám v obchodě s deskama.
Jako hudební poradce?
Ani ne. Do toho krámu jsem chodil už jako kluk.
Byl jsem tam pořád,
tak mě vzali, abych tam uklízel.
Ale ve volným čase mixuju muziku, dělám kazety,
který jsou u nás hodně oblíbený.
Jo.
- Enrico, budu k tobě upřímnej. - Jo.
Dělat dýdžeje nemůže každej. Chce to…
Abys hezky vypadal, měl styl a působil světově.
To u tebe nevidím.
A to jméno, co sis vybral, je na prd.
Jen sis přidal DJ k vlastnímu jménu.
To jsem chtěl změnit.
Errì, poslouchej mě.
Udrž si tu práci v obchodě. Nenechávej toho.
Máme tenhle, je trochu menší. Je parádní.
Má kazeťák, rádio, AM a FM.
Je trochu dražší, ale klukovi je 18 jen jednou.
- Kolik stojí? - Pro vás za 30 000 lir.
A přidám vám kazetu s pěknou muzikou.
Sting, Pino Daniele, Baglioni.
Dělá je tady Enrico.
Teď sice zametá, ale jinak je hudební génius.
Tak jo, kluk bude mít hezkej dárek.
Přijďte později, dárkově to zabalím i s kazetou uvnitř.
- Mějte se. - Na shledanou.
Jdu domů na oběd.
- Mám ti něco přinést? - Ne, díky, taky jdu domů.
Musím dodělat ještě jednu kazetu.
Fajn. Přijdu o půl pátý.
PÍSNĚ PRO FRANCESCU VYBRAL DJ ENRICO
PÍSNĚ PRO FRANCESCU ERRYHO SMĚSKA
- Errì, pojď se najíst! - Už jdu, mami!
Enrico!
Errì! Kdes byl?
- Máš tu kazetu? - Jo.
- „Pro Francescu“? - Jo.
- S Peppinem di Capri? - Jo.
Je tam „Cuore Matto“?
Ne, to jsem tam nedal.
- Nedal? - Ne.
Proč? Říkal jsem ti to! Francesca tu písničku miluje.
Už mě nechce vidět. Abych ji zase získal, potřebuju…
Ten kousek „bláznivé srdce tě hledá…“
Tak já si ji nechám.
Dej mi ji. Jestli mě vyhodí, bude to tvoje vina.
Jasně, sveď to na mě!
Už běž! Nedokážu si ani pořádně udělat vlasy! Podívej!
- Errì, dělej, vystydne ti to! - Už jdu!
- Viděl jsi, co se děje dole? - Ne.
- Co? - Jsou tam policajti, vrtulníky, lidi…
- Zatýkají krále. Jdeme se podívat! - Ne, mám hlad!
Najíš se pak. Mami, on nemá hlad.
- Co? - Říkal, že mu to nechutná.
- Co? - Jdeš taky?
Co je mi do toho? Koukni na mý vlasy!
Já věděl, že se nemám sprchovat.
Co se děje?
Můžete mi říct, co se děje?
Prosím?
Haló? Kdo je tam?
- Ahoj! - Pojď na chvíli dolů.
- Zbláznil ses? Co když nás uvidí táta? - Neuvidí. Pojď dolů!
Něco pro tebe mám.
- Už bysme se neměli vídat. - Pojď na chvíli dolů.
Musím ti něco dát.
Počkej tam.
Tak co chceš?
Abys mi odpustila, když jsem tě štval.
Peppe!
Jo. Můžu ti pak zavolat, jestli se ti ta kazeta líbila?
- Koukej na cestu, vole! - Promiňte.
Na to ti seru.
- Debile! - Alfò, kdo to je?
Ten vůl, co uklízí v krámě s deskama.
- Jo. - Nemám jen úklid. Jsem DJ.
Vážně? Jseš DJ? Děláš si srandu?
Běž do hajzlu, ty sráči!
- Francesco! Kdo to byl? - Nikdo, mami.
Tahle kompilace je pro Francescu.
Od jejího milovaného Peppeho.
Zdraví DJ Erry.
- Dovolíš? - Kdo jseš, vole?
POLICIE
Bratři a sestry.
Sešli jsme se v domě Páně, abychom sezdali naše milované děti,
Giuseppeho a Francescu.
Modleme se.
Čau! Errì.
Je hroznej provoz.
Je tu Angelo.
- Ušlo mi něco? - Ne, neušlo. Právě to začalo.
- Jak se máš? - Hrůza.
- Co se stalo? - Něco neuvěřitelnýho.
- Do vězení přišel Eduardo De Filippo. - De Filippo přišel do Filangieri?
Jo. Chce s námi z pasťáku pořádat představení. Chtěl mě na konkurz.
A prej: „Frattasio, ty jseš génius! Uděláme spolu velký věci.“
- Budeš hrát s De Filippem? - Ne!
Ne. Proto je mi hrozně.
Víš, na co se mě první den ptal?
„Kdy tě pustí?“
Říkám: „Za půl roku mi bude 18, pak mě pustí ze zákona.“
- Jasně. - Řekl:
„Aha! Co si počnu, když tě pustí? Přijdu o hlavního herce?“
Já na to: „Promiňte, mistře, byl to jen pokus o vraždu.
Příště ho zabiju, abych mohl účinkovat.“
Jasně.
- Jak se máš ty? - Ujde to.
Pořád uklízím a mixuju kazety pro celou čtvrť.
Prej to celkem jede. Hodně prodáváš.
Rozneslo se to. Mám přilepšení k platu.
- Lepší než nic. - Jo…
Slyšeli jsme slovo Boží.
VÁHY DOMÁCÍ SPOTŘEBIČE
POSTELE POHOVKY MATRACE
LOŽNICE NA MÍRU
POSTELE POHOVKY
To nejde.
Ne, to je jedno. Vyndej ty velký. Uděláme to později.
Divnej pocit, co?
- Co se děje? - Hádej.
Nabídli mi prodat obchod, tak půjdu do důchodu dřív.
Nechtěl jsem to zakřiknout.
Co budu dělat?
Prošla tu spousta lidí.
Ty jedinej máš talent. Však ty se prosadíš.
To nevím.
Hodilo se mi tady uklízet.
Můžeš si vzít všechny ty desky…
Bude to tvoje odstupný. Dělej to, co tě baví.
Já nevím…
Chtěl bych bejt DJ, ale…
Nevím, jestli na to mám. Nejsem jako ostatní.
Nemám styl, nejsem světovej…
Styl, světovej? Copak musíš dělat všechno jako lidi na severu?
Teď mě poslouchej.
Založ si firmu a jdi dál.
Errì, víš co? I ve Forcelle se můžou rodit dýdžejové.
Chlapi, žádný zmatky.
Každej si vezme svoje kartony, jasný?
Nechci žádný potíže.
- Mohammede, netlač se! - Jasný?
Nestůj tak blízko. Dodržuj pořadí, jak kdo přišel.
Pokaždý je toho míň. Já mám tři děti.
A já jsem tady pro zábavu?
Myslíš, že rád courám po přístavu v týhle zimě?
A vždycky, když s tebou mluvím, máš o dítě víc, co?
- Poslední se narodilo minulej tejden. - Ustup!
Říkám ti to. Pozor!
Neházej to!
Lidi, je tu policie! Policajti!
Chlapi, jedou policajti!
Stůjte!
Zase nic?
Někdo rozhodl, že pašování cigaret musí přestat.
Další dodávka je v pondělí, asi půjdu dřív.
Co ty tady děláš?
Proč nejseš v krámě?
Errì, to nejde.
Tím se neuživíš.
Proto to ještě nikdo nedělal.
Jo, ale moje kompilace jsou fakt žádaný.
Nestíhám plnit objednávky.
A všechny ty desky můžeme zkopírovat.
To je jasný, že nestíháš objednávky. Kolik kazet se dá udělat za den?
- Zkopírovat kazetu trvá hodinu. - Jo.
Jedna za hodinu.
I kdybysme koupili dva, tři, nebo třeba pět kazeťáků
a spali pět hodin denně, tak uděláme kolik, padesát kazet?
- Přesně tak! - To ti hodí 50–60 000 lir za den.
Mínus výdaje, děleno dvěma…
Errì, to prostě nejde!
Není rychlejší způsob, jak ty kazety nahrát?
Jak to myslíš?
Nevím, lidi lítají na Měsíc, musí existovat
něco, nějaký zařízení, nevím, na kterým tu kazetu nahraješ rychleji.
Teda…
Ty jo! V podstatě tu píšou…
Vymysleli něco, že když zmáčkneš knoflík na televizi,
máš tam stránky jako v novinách.
Jmenuje se to „teletext“, ale pořád se to testuje.
Jak to víš?
Tady to taky píšou. Ale o tamtom nic.
Done Alfredo, promiňte, ale vaše zboží je hrozně nekvalitní.
Chlapče, takhle se to nedělá.
Když si je chceš přečíst, kup si je.
Takže si mám koupit 20 časopisů jen tak,
aniž bych se napřed podíval.
Tenhle chci! „Elektronika a počítače“.
- Tenhle? - Jo.
Lidi, našel jsem to.
Duplikátor Graff.
Hodinovou kazetu má za dvě minuty.
Vážně? Tím se všechno mění!
Ukaž.
Zaručuje profesionální kvalitu.
No, co jsem vám říkala?
Přece ve věku teletextu musí existovat…
Zbláznil ses? Stojí to sedm milionů!
Tím se zase všechno mění.
Nemáme prachy na pronájem obchodu, natož sedm milionů.
Errì, zapomeň na to. Já říkal, že to nejde.
Pokud ovšem…
Pokud nepožádáme rodinnýho přítele.
- Done Mario, přišli kluci. - Dobře.
Dobrý večer, done Mario.
Dobrý večer.
Done Mario, abych to zkrátil,
tady s bráchou Enricem jsme si mysleli…
Když už dlouho dělá v hudebním průmyslu,
kterej, jak víte, je na vzestupu…
Kolik potřebujete?
Osm milionů, done Mario.
Konkrétně by to bylo sedm milionů na profesionální duplikátor
a zbytek na pronájem krámu…
Znáte podmínky půjčky?
Máme jistou představu.
Ale když jsme tady, mohl byste nám to znovu říct,
osvěžit nám paměť?
Za osm milionů mi za měsíc musíte vrátit devět.
Za dva měsíce dvanáct. Za tři patnáct. Za čtyři nic.
Dluh se zruší, nebudete muset splácet.
- Teď běžte! - Jo.
ERRYHO OBCHOD S KAZETAMI
To máme Madonnu, Bennata a Vasca Rossiho, že?
To je 15 000 lir, děkuji!
- Kdy bude konečně ten Battisti? - Za pár minut.
Enrico, kdy bude Battisti?
- Čau. Poslouchej. - Čau.
Koupila jsem si tu „Tainted Love“ od Glorie Jones.
Máš taky něco od Soft Cell?
Co bys mi doporučil z novoromantismu?
No, pokud jde o to první, to nebude problém.
- Pokud jde o to druhý… - „Avalon.“ Od Roxy Music.
„Avalon“? Co je to za radu, „Avalon“?
Tak „True“ od Spandau Ballet.
Ještě řekni „Rio“ od Duran Duran.
Ne. „Forever Young“ od Alphaville.
- A „Do You Really Want to Hurt Me“? - „Vienna“, Ultravox.
- Tak „Too Shy“. - Dobře, řekla sis o to.
„Mad World“, Tears For Fears.
To neznám.
Jasně, protože je to na pomezí novoromantismu a nový vlny.
A jestli máš ráda romantický písničky, bude se ti líbit i nová vlna.
Dám to na konec kazety, aby sis to mohla poslechnout.
Jestli se mi nebude líbit, uděláš mi novou.
Panebože, ta je otravná!
Errì, pohni! Je tu frmol.
Battisti!
Battisti, chápu! Je tady. Battisti, podíváme se.
Každá zkopírovaná deska trvá asi 45 minut, že jo?
A když máme kazety na hodinu, což je šedesát minut,
tak nám asi 15 minut zbejvá.
Ne, Errì, to mi nedělej.
Neříkej 35, 45, 15, když počítám. Pak ztrácím nit!
Peppino, soustřeď se, je to důležitý.
Těch našich 15 volnejch minut
můžeme zaplnit výběrem od DJ Erryho.
- Ty jseš DJ. Dej si tam, co chceš. - Ne, jde o tohle.
Vyberu něco podle vkusu kupujícího.
Jak poznáš jejich vkus?
Když si koupíš Duran Duran, bude se ti líbit i Spandau Ballet, i když ho neznáš.
Když máš ráda Joe Cockera, oceníš Zucchera.
Kdo má rád novoromantismus, ocení i novou vlnu.
Přidám je na konec, aby sis je poslechla.
Pak si určitě koupíš i Joe Cockera.
Dáme tam víc hudby a vyděláme víc peněz.
Nerozuměl jsem ani slovo. Je tu devět milionů.
Tady čtyři miliony.
- Devět a čtyři? - Třináct.
- Kolik? - Třináct milionů.
Mínus výdaje a to, co dlužíme donu Mariovi…
- To je milion pro každýho. - Bože, to je balík!
- Co je? Nemáš radost? - Já nevím.
Prodáváme kazety jen v týhle čtvrti.
A komu chceš ještě prodávat?
Nevím, lidem z dalších čtvrtí, z dalších měst.
Možná v jinejch regionech.
Zbláznil ses?
Když jsme prodali tohle za dva tejdny, co bysme dokázali s lepší organizací?
Chceš bejt lepší?
Chceš to prodávat ve velkým? Ve stáncích na trhu?
Dobrej nápad. To mě nenapadlo.
Errì, zapomeň na to. To nepůjde.
To by chtělo obrovskou a propracovanou prodejní síť…
kterou vlastně…
máme.
Lidi, přiznejme si to.
Všechno má svůj konec.
S cigaretama je šlus.
Ale dneska chci mluvit o budoucnosti.
Budoucnost je kazeta?
- Ne jedna, tuny kazet. - Kolik vyděláte na kartonu?
Vyděláváme 150 za krabičku a tisíc za karton.
Riskovat vězení kvůli tisícovce?
My vám prodáme kazety za 2 500 lir.
Vy je budete prodávat za 5 000.
Ani o pět lir víc, ani o pět míň.
Dáme vám, kolik budete chtít. Nulový riziko a zbohatneme.
Jak my, tak vy.
Nechcete si je přepočítat, done Mario?
Už se stalo.
Mimochodem, done Mario, já a můj bratr Enrico
bysme chtěli rozšířit podnikání.
I když zatím prodáváme v malým…
Kolik potřebujete?
Dvě stě milionů.
Dvě stě milionů?
Dvě stě deset, abych byl přesnej.
Samozřejmě pokud nepotřebujete zaokrouhlený čísla.
Budu upřímný.
Ceny závisí na množství odebraných kazet.
Minimum je 10 000 kusů.
V menším počtu si je kupujte v obchodě.
- Dobře. - Jaký dobře? Kolik potřebujete?
Všechny.
Kluci, nemarněte můj čas. Kolik? 10 000, 15 000?
Nepotřebujeme deset nebo patnáct tisíc.
Potřebujeme všechny.
Lidi, do práce!
Tady pánové si chtějí koupit pár kazet! Hej, ty!
ERRYHO OBCHOD S KAZETAMI
ERRYHO SMĚSKY
Peppe, kolik je hodin?
Ptal ses před dvěma minutama.
Před dvěma minutama bylo 9:05, teď je asi 9:07.
Určitě to pochopili?
Jo! Řekli jsme jim to padesátkrát!
Ty blbý pašeráci ničemu nerozumí!
- Možná uvízli v zácpě. - V jaký zácpě? Copak někdo jezdí autem?
Říkám ti, že zapomněli. Jsou nespolehliví. Tak to prostě je.
Víte, kdo jsem?
Haló? Ortopedická traumatologie. Jak vám můžu pomoct?
- Haló. Ano, dobrý… - Haló?
- Dobrý den. Tady Enrico. - No a? Co potřebujete?
Nevím. Já nevím.
Asi bych měl mluvit s někým, koho tam znám?
Hele, nebuďte drzej. Na to nemám náladu.
Právě nám dovezli bandu Maročanů zbitých jako žito. Koho chcete…
Dlužíte mi deset mega za škodu, kterou jste způsobili.
A pak zavřete tuhle díru.
Dobrý den.
Ahoj!
Hej, kluci! Jsem zpátky!
Co se tak tváříte?
Co se děje, prcku? Copak si strejda neumí hezky hrát?
Naštěstí pro tebe se podobá mně.
Díkybohu.
- Díkybohu. - Angiolé.
Na tvou počest jsem uvařila tvoje oblíbený jídlo.
- Solená treska. - Ne, mami, tos nemusela!
Já jsem chtěla.
- Fajn. - Ty nejíš?
- Ne. Dneska nemám hlad. - Peppe, ani ty?
Mám staženej žaludek.
- Mám udělat něco jinýho? - Ne.
Nějaký maso? Kluci, jste v pořádku?
Mami, nic nám není! Nemusíš nás vyslýchat jen proto, že nejíme.
- Nemáme hlad! - Chápu. Odnesu talíře.
Nech to tady. Možná si dám nášup. Sním to.
Pomůžu ti, mami.
Ne, to nemusíš. Máš malou.
Tak kluci, co se stalo?
Nic se nestalo, tati. V práci to jde nahoru i dolů.
A jak moc dolů?
No, tati, co na to říct ? Uvidíme…
Je tu šéf marocký mafie,
kterej poslal tucet svejch krajanů do špitálu,
protože si dovolili obchodovat s námi.
Když nezavřeme krám a nedáme mu 10 milionů, ublíží nám.
Ale to je menší problém.
Přešla mě chuť k jídlu,
protože když neprodáme 80 000 kazet za měsíc
a nevrátíme donu Mariovi 200 milionů, sprovodí Frattasiovy ze světa.
- Aha. - Co ty na to?
Je to pro tebe dost dole, tati?
Angelo.
Co si myslíš ty?
O čem?
Však víš.
O tom hajzlovi, co jim vyhrožuje.
Jo, jasně.
No, myslím, že se to dá vyřešit.
Když tam někdo půjde a pořádně mu to vysvětlí,
zdvořile, samozřejmě, ale pevně…
Tak se to jistě vystříbří.
A vážně, kluci, jestli už nebudete, sním to sám. Bylo by to škoda.
Angiolé, fakt potřebuješ jen něco malýho?
Jestli chceš, můžeme tě tam vzít.
Francesco říkal, žes byl v base jako jeho brácha.
Díky, radši ne. Jenom si přátelsky popovídáme.
Došlo k nedorozumění a potřebujeme jen rekvizity.
Jen na jednu noc, zítra ti je vrátím.
Angiolé, dal jsem ti úplný minimum.
Řekni mi, jestli ještě něco chceš.
Co připravuješ?
Líbí se ti to?
To chystáme na silvestra.
Půl kila TNT s 30sekundovou zápalnicí.
Je to jako atomová bomba. Potřebuje jen jméno.
Aby znělo důležitě, působivě.
Kolik jich máš?
…choreografii a krásného choreografa!
Protože je skvělý tanečník, tak skvělý, že neumí tančit!
Drazí přátelé, konec dobrý, všechno…
Co to děláte?
V podstatě jsme sundali anténu a teď ji taháme na drátu.
Chcete oba umřít?
Umřít? Ne.
A taky nejsme jen dva bráchové, ale…
Tři.
Hele, řeknu ti pravdu.
Tohle je nejlepší noc mýho života.
Věř mi. Při pomyšlení, že půjdu domů, aniž bych vystřelil,
mě bolí srdce.
Pokud neuděláš něco hloupýho, co mě donutí zmáčknout spoušť…
- Ty posranej… - To jsem přesně myslel!
Prosím, řekni ještě slovíčko, já tě střelím do hlavy
a marockej mozek se tu rozstříkne!
Hele, pojď se mnou. Projdeme se.
Na kolena.
Podívej.
Chci ti něco říct, protože…
někdy můžeme vypadat trochu naivně, mimo…
A někdy možná jsme, ale…
Tentokrát ne.
Do 24 hodin odejdete z Neapole a už se tu neukážete.
A pamatujte.
Bratři Frattasiovi
odpouští jen jednou.
A pamatujte.
Bratři Frattasiovi
odpouští jen jednou!
To je jedno…
Teď mělo přijít něco, co by podtrhlo můj výstup,
- Ale něco se muselo… - Asi nějakej zádrhel.
Jasně, chtěli jsme tu udělat parádní scénu,
a teď se znemožníme…
Od té chvíle se věci daly do pohybu.
ERRYHO SMĚSKY IDEÁLNÍ DIMENZE PRO ČISTÝ ZVUK
Z Forcelly se stala čtvrť „Erryho směsky“.
Z naší práce měla prospěch půlka čtvrti.
Každý den počet zákazníků našeho obchodu vzrostl dvakrát,
třikrát, stokrát.
…na všechny. Pán v první řadě, opakuju.
Tisíc vánočních kompilací, pak je tu 200 kusů Zucchera,
Vasca Rossiho a přidáme U2. Přijďte za dvě hodiny.
Jestli chcete, máme tady pizzu a je zdarma…
Krám s deskama už sloužil jen jako velkoobchod.
Protože jádro našeho byznysu se přesunulo do laboratoří.
Těch jsme měli deset a jely bez přestávky.
Museli jsme najmout přes sto zaměstnanců, abychom všechno zvládli.
Běž.
Erryho směsky porážely oficiální distribuci,
protože se dostaly i do měst, kde nebyly žádný obchody s deskama.
Spousta mladých měla přístup k hudbě.
A kromě osobní spokojenosti
jsme si taky trochu vydělali.
Upřímně řečeno, mnohem víc než trochu.
V polovině 80. let jsme za jediný týden vydělali mnohem víc,
než normální člověk vydělá za celý život.
Sto třicet!
Je to zvláštní pocit, když najednou na všechno máte.
Mohli jsme si koupit doslova cokoliv.
DISKOTÉKA DVĚ LABUTĚ
A upřímně, trochu jsme se rozmazlovali.
Errì, tak pojď, jdeme!
Angelo, no tak, je tu spousta lidí, nevím…
- No a co? - Radši půjdu domů, já…
Nezačínej. Co jsme si řekli? Přijdeš, pustíš pár písniček a půjdeme.
Proč to musíme dělat? Já to nechápu.
Z nejrůznějších důvodů. Zaprvé nám zaplatí.
Zadruhé propaguješ značku.
Zatřetí, v obchodě jsi vždycky sám se sluchátkama na uších!
- Jak to souvisí… - Jseš pořád sám, to je smutný, víš?
Je tu nejlepší chvíle tohoto skvělého večera.
Potlesk pro našeho mimořádného hosta, Erryho směsky!
Všichni ruce nahoru!
Erry, jsi nejlepší! Moc ti fandím.
Neviděli jsme se už?
Ne. To bych neřekl.
Jsem z Forcelly.
Brácha toho využívá a…
Nutí mě, abych chodil na tyhle akce, což…
Baví mě dělat kompilace.
Tak mě napadá, že jsem ti nikdy neudělal tu kazetu s novoromantismem.
- Asi bych se měl omluvit. - Asi jo.
Přišla jsem dvakrát, a tys tam nebyl. Ani ty, ani kazeta.
Máš pravdu, ale teď…
Já už v krámě s deskama nedělám.
Pracujeme teď jinde, takže…
Nejsem k zastižení. No nic. Jak ti to můžu vynahradit?
Jak asi kluk může holce něco vynahradit?
Aha!
Tuhle otázku jsem si taky položil…
Jak může kluk holce vynahradit…
- Erry, jseš nejlepší! - Díky.
Můžu ti udělat tu kazetu s novoromantickou muzikou. Hned.
Zajedeme do laboratoře, mám tam vybavení…
- Do laboratoře? - Jo, do laboratoře.
Je to laboratoř, ale nejsou tam žádný vědci.
Tam děláme duplikace.
Říkáme tomu laboratoře, ale…
když se teď divíš, nevím, proč jim tak říkáme.
Každopádně ti je můžu ukázat.
Teď? Ve dvě ráno?
Ne, teď radši ne.
Jsou dvě hodiny ráno.
Tak třeba zejtra?
Dobrý večer.
- Dobrý večer. - Holky, croissant, nebo grappu?
Salvatore?
Kdo je ten kluk, co tu jezdí ve žlutým Lamborghini?
Je to jeden z bratrů Frattasiových, nejmladší.
Co bratři Frattasiové dělají, že můžou jezdit v Lamborghini?
Vy je neznáte, done Carmine?
Dělají ty kazety, Erryho směsky.
Mají je na každým stánku. Velkej byznys.
Salvatore, běž mi jednu koupit. Chci si to poslechnout.
Tak tohle jsou ty laboratoře.
Teda jedna z nich.
Máme jich deset.
Tady si hraju na dýdžeje.
Něco ti pustím.
Nic neslyším.
Aha.
Dělají nám společnost…
- Co je to za písničku? - Včerejší novinka ze Sanrema.
Zejtra vydáme kompilaci, o 10 dní dřív, než jde na trh.
Vydáváte kompilaci ze Sanrema, než jde do prodeje?
Ty jseš divnej DJ.
Proč jako?
Chci jen říct, že…
ta hudba patří někomu jinýmu.
Jo, to DJ dělá.
Pouští lidem hudbu někoho jinýho.
Jo. Jo, samozřejmě.
Jen nevím, jestli DJ dělá všechny ty kazety.
Vlastně nevím, kolik kazet DJ dělá.
Já to dělám po svým.
Tobě se to nelíbí? Není to dobrý?
Ale jo.
Líbí se mi to.
- Sakra! Hledáme tě. - Teď není vhodná chvíle.
- Mám práci, mám tu lidi… - Errì, poslal pro nás Lev.
Chce nás vidět. Hned.
Hned?
Pojďte!
Vy!
Děkuju.
Kdo z vás jsou Erryho směsky?
Technicky vzato všichni tři, zvlášť jestli jde o firmu.
- Jestli… - Kdo je kurva Erry?
To je on.
- Pojď se mnou. Jdeme. - Dobře.
Ty musíš být ten slavný Erry.
- Nic míň! - Jsem poctěn!
Poslouchám tvoje kazety. Jsou dobrý.
Děkuju.
Bavíš se?
- Líbí se ti párty? - Jo, moc.
- Viděl jsem tu i… - Jo.
Máme hosty, přišlo pár přátel.
Jsme mladý, rádi se bavíme.
Errì.
Budu k tobě upřímný.
Poslední dobou mám těžkosti.
Bráchu mám ve vězení, jde po mně prokuratura…
K tomu ty hloupí dědci z jinech rodin.
Neslyšel jsem, co se ve čtvrti povídá.
Erryho směsky!
Ne… Díky. Díky, vážně.
Slyšel jsem, že vám byznys jede ve velkým.
Vyděláváte obrovský peníze.
Prodáváte po celý Itálii.
To bych neřekl. Spíš jen na jihu.
Víš, co mě napadlo?
Abych vydělával tolik jako ty, riskuju tři doživotí.
Co riskuješ ty?
V podstatě dělám kazety.
Jsem jen DJ.
Kolik máš bratrů?
Jsme tři.
Ode dneška čtyři. Taky jsem tu já.
Každopádně žádnou paniku. Byla to jen nabídka.
A docela matoucí.
A to o těch bratrech, Errì. Tři, čtyři…
Možná jsme to jen špatně pochopili.
Nám záleží jenom na hudbě. O to bysme se měli starat.
Například Polygram.
Vezmi si Polygram. Nikdo nečekal, že se spojí s Philipsem.
Ale šlapalo jim to skvěle.
Ale kdyby se Polygram odmítl spojit s Philipsem,
Philips by ho neumlátil kladivem.
- Jak s tím souvisí kladivo? - Hodně.
Dělám pečlivou a jasnou analýzu výhod a nevýhod.
- Žádný výhody to nemá. - Ty jseš vůl! Tak mluv sám!
Nezávislost je to nejdůležitější.
Přece nás o ni nepřipraví první blázen, co se namane.
Nevypadá jako blázen.
Jak vůbec můžeš uvažovat,
že jim necháme, co jsme si tak tvrdě vydřeli?
Zvažuju to, protože nevidím moc jinejch možností…
jestli chceme dál dejchat.
Měli jsme velkou kliku.
Ten kudrnatej kluk se totiž rozhodl změnit zavedenej kriminální systém.
Starým rodinám se to nelíbilo.
Tři mrtví a jeden zraněný během čtyř hodin v Neapoli.
…i když válka, která zuří v posledních dnech,
si vyžádala pět obětí…
…za masakrem v Marcianise stojí obchod s drogami a zbraněmi.
Čtyři oběti z Nové rodiny.
…skutečný masakr…
Tyto záběry byly natočeny…
Tu noc vypukla válka.
My s našima kazetama jsme byli odsunutý do pozadí.
Ale skutečný problémy měly teprve nastat.
Co je to za kluky?
NEAPOL MISTR ITÁLIE
Ach živote, můj živote.
Ach srdce tohoto srdce.
Byla jsi má první láska.
Budeš pro mě první a poslední.
Ach živote, můj živote…
- Kluci, jdeme. - Kam? Slaví se tady.
Je konec. Otoč to.
- Jak to mám otočit? - Otoč to, do prdele!
- Dělej! Peppe! Uhněte, prosím! - Chlapi, dovolíte?
Kluci, pohyb! Prosím! Uhněte z cesty!
Asi jsme tušili, že ten okamžik dřív nebo později přijde.
Je to tady! Jsme na první stránce v novinách.
„Piráti!“ Tak nám teď říkají, „piráti“.
Co máme společnýho s pirátama?
Mně se to líbí. Takový poetický.
Věděl jsem, že přijde policie.
Jaká poezie? Řekni mi, kde ji vidíš!
Víš, jak vypadají piráti? Nemají oko. Místo ruky hák…
- Koho zajímá název? - Mě.
Nevíme, kolik laboratoří zabavili, a vy řešíte blbosti!
Dobře, ale… Jakým právem to dělají?
Co proti nám zmůžou? Neděláme nic nelegálního.
Mohli by vpadnout do tří laboratoří, kdyby to bylo legální?
Myslím, že jsme v šedý zóně.
Jestli jsme porušili nějaký zákony, je jich málo.
Nevedeme účetnictví. Neplatíme daně.
Nevystavujeme účtenky. Nemáme pokladnu…
Nevadí, že nemáme pokladnu!
Bar Gianni ji nikdy neměl a je otevřenej.
Jezdí Gianni z Baru Gianni v Lamborghini?
Už zase meleš o blbým Lamborghini!
On to prostě nesnese.
Víš co? Jenom se nás snaží zastrašit.
Je to kapitán Ricciardi.
Už když jsme pašovali cigára, potrpěl si na dodržování zákonů.
Je to jen jeden policajt. Maximálně nám zpomalí výrobu.
Naše výroba nesmí zpomalit.
Chtějí proti nám vést válku?
Fajn. Připravíme se a vyhrajeme ji.
A taky si koupíme pokladnu.
„Všechna kapitálová aktiva mohou být převedena. S pozdravem…“
Dali jsme naší struktuře zdání zákonnosti.
V jednom dni jsme založili Erryho směsky s.r.o.,
Francesca Import, Teresa s.r.o., Erry Show a TNF servis.
Ty firmy nám umožnily přesouvat kapitál
a zaštítily nás při obchodování s důležitými klienty.
Deset laboratoří nestačilo. Měli jsme dvojnásobek.
Jsou tam tři volné byty. Chcete se podívat?
- A kolik dělá nájem? - Podle toho, jaký si vyberete byt.
Myslel jsem nájem za celou budovu.
Řekněte nájemníkům, že odteď to platíme my.
Bože, proč chcete platit všechno?
Proto, abych se vyhnul podobným otázkám.
Mimochodem, vezmeme si všechny tři byty.
A dalších pět ihned provozuschopných,
kdyby nám něco zabavila finanční policie. A ta byla neúnavná.
Ale to už jsme byli připravený na válku.
- Haló? - Finanční policie.
Provádíme zátah. Otevřete nám?
Nabírali jsme lidi. Živili jsme stovky rodin a všichni nás milovali.
- Haló? - Finanční policie.
- Otevřete dům? - Nic nekoupím.
Rozbijte ty blbý dveře!
No tak!
Pojeďte, lidi, honem!
Jak vidíte, tady je to 50 000krát větší než tam.
Tady to zvládneme, věřte mi.
Padělání je podle mě vážný problém.
Promiňte, tady nesmíte točit.
Zásahy finanční policie přitáhly pozornost novinářů.
- Tohle je byznys. - Ano.
Podvádějí stát a porušují autorská práva v hodnotě tisíců lir.
Kdo jsou ti piráti? Ti, co padělají hudbu.
Výraz „pirát“ se začal běžně používat.
Všichni věděli, jak lukrativní a nepříliš riskantní to je.
Za pár měsíců se pirátství rozrostlo desetkrát.
Co to kurva dělá?
Co je to?
Kazety, pane. Co jinýho?
Podívejte se.
Máme i nejnovější kompilaci ze Sanrema.
Děláte si ze mě srandu? Sanremo začalo včera večer.
No a co, pane? Jestli ji chcete, stojí 5 000 lir.
Pět tisíc lir?
Jo, ale zvuk je dokonalej, za to vám ručím.
Jestli je to moc…
Uhodnete nejkopírovanější značku v Itálii?
…tady mám falešnou.
Jak to myslíte, falešnou?
No, pane. Promiňte, ale…
Tohle je originální padělek!
Čtyři nestačí, potřebuju aspoň sedm.
Postranní tribuny? Zbláznil ses?
Chceš, aby mě tchán zabil? To nepřichází v úvahu.
Ztratili jsme smysl pro proporce.
Začíná se to vymykat z rukou.
Počkej, Mimmo. Zůstaň na drátě, prosím tě.
Ricciardi, co to je? Nevidíte, že nemám čas?
Potřebuju zatykač.
Na koho ho potřebujete?
Na piráty hudebních kazet.
Chcete zatknout lidi, co dělají kazety?
Dělají jich hodně, pane.
Prodávají se v Neapoli a po celé Itálii.
Udělali jsme na ně zátah, ale jedou dál. Nezbývá než je zatknout.
A co pašeráci cigaret? Zabijeme je?
- Nebo můžeme upalovat drogové dealery. - Nechápete, je to velký byznys.
Vydávají kompilace ze Sanrema, i když se festival ještě koná.
Dokonce je kopírují i jiní padělatelé.
Je to tak matoucí!
Sám jsem zmatený. Máte nějaké důkazy?
Stánky v Neapoli jsou toho plné!
Co mám říct soudci?
Půjdeme se projít na nábřeží, koupíme si preclíky a…
Asi jsem to neřekl jasně.
Ne, Ricciardi. Udělejte mi laskavost.
- Dnes ráno mi jděte z očí. - Dovolte…
Ne! Právě teď provádím velmi složité přesvědčování.
Když se nesoustředím, nevyjde to.
Teď vypadněte. Běžte!
Mimmo, něco mě napadlo. Řekni mi, jak se ti to líbí.
Přijedu osobně s deseti hlídkami a všechny vás zavřu.
Další Caffè Borghetti už nikdy neprodáš. Zmizí ze světa.
Kdy bude těch 500 kopií Antonella Vendittiho?
- Jsem tu už půl hodiny! - Určitě už to tu máme.
Jo!
Nevím, jestli pan Erry… Napsal jsem milostnou písničku…
- Byl jste tu už včera! - Chodím každej den.
Chci mluvit s panem Errym.
- Musím mu dát tuhle kazetu. - Tak to nejde!
- Kde jsou latinskoamerický desky? - Errì! Mám tu kazetu!
Sním o tom, že ze mě bude zpěvák.
- Mám hezkej hlas. Zazpívám vám. - Ne! Tady nemůžete zpívat. Prosím!
- Písně se rodí z bolesti. - Ciro, postarej se o to.
- Máte hezkej hlas. - Díky.
- Pojď nahoru. - Vážně má!
Pojď se mnou nahoru. Děkujeme.
Postý ti říkám, když sejdeš dolů k pultu,
nemluv se zpěvákama! Jinak se pohádají.
Peppì, já jim rozumím.
To je jediný způsob, jak se prosadit.
Errì, proč se jich tak zastáváš?
Vždycky jsme dělali italskou hudbu, mezinárodní.
Ty amatérský zpěváky… A ještě něco. Už žádný flamenco.
- Flamenco? - Jo, flamenco.
Tvoje posedlost španělskou muzikou nedává smysl.
Tak proto všechny ty desky zmizely! Poslouchej.
Předně to není flamenco, ale Latinská Amerika.
- Navíc Latinská Amerika je budoucnost. - Budoucnost?
Když to je španělsky, nikdo to nekoupí.
Musíme dělat kompilace posvátný hudby.
- Myslíš kompilace církevní hudby? - Jo.
Mám pět objednávek z farností.
Bylo by správný plnit i požadavky…
Kdo to vynáší?
Co prosím?
Jak můžete prodávat kazety ze Sanrema, když festival ještě běží?
Někdo z televize vám musí dávat nahrávky. Kdo to je?
A proč bych vám to měl říkat?
Je vtipnej!
Je vtipnej. Jo.
Hochu, lidi napočítají do deseti, než se mnou promluví.
- Ještě jsem tě neviděl počítat. - Ne, neztěžujme si to.
V první řadě je tu kapitán jako soukromá osoba.
Protože nemá ochranku ani zatykač, tak…
Co kdybysme si dali kafe? Dojdi pro tři kávy.
Zeptám se vás naposledy. Kdo vám to vynáší?
Myslíte, že mě vyděsíte?
Od malička se stavím proti tyranům, jako jste vy.
- Nenávidí mě za to, jakej jsem. - Jakej jsi?
Tvrdíš, že jsi DJ, ale jsi jen padělatel.
Nemáš za mák talentu!
Nesnesete, když tady někdo dělá věci jinak!
Máš štěstí, že jsi pořád na svobodě!
Ale garantuju ti, že tě zavřu a postarám se, aby ses nikdy nedostal ven!
Pošleme sem tři antony! Nemáte tady co dělat!
Tohle je nelegální obchod!
Čau, Carlo.
Vždycky tě rád slyším.
Hele, na seznamu největších zákazníků je další chyba.
Podívej se na písmeno M.
M jako Monza.
Ano.
Byla tam objednávka na prázdné kazety za pět miliard lir
od nějaký firmy Erryho směsky s.r.o.
Já ty dokumenty předkládám správní radě,
nemůžu pokaždé s tužkou kontrolovat…
Cože? To není chyba?
Kdo proboha kupuje prázdné kazety za pět miliard lir?
Ahoj, Stefanie.
Pánové, je mi ctí se s vámi osobně setkat.
- Vy jste Erry. - Ano.
Slyšel jsem vaše mixy.
- Super! Moc vám fandím. - Díky.
- Vy musíte být Peppe. - Těší mě.
- Angelo? - Těší mě.
Tohle je Carlo Pineschi, náš skvělý obchodní ředitel.
Už jste obědvali?
Zamluvil jsem nám rybí restauraci. Já vím…
Myslíte si, že ryby v Miláně… Ale já vás přesvědčím.
- Máš auto? - Ano.
Pojďte s námi.
Tady jsou bílá vína. Tenuta Sant'Ignazio.
Kolik lahví letos vyrobili?
Letos bohužel jen necelou stovku.
- Ale my naštěstí máme dvě. - U této příležitosti si vezmeme obě.
Chcete ochutnat zajímavé bílé víno?
Snad vám bude chutnat. Je výrazné a minerální.
Dobře. Dáme si ho.
Pánové, upřímně vám řeknu, proč jsem vás sem přivedl.
Jistě víte, že naše firma
se kromě mnoha dalších věcí
vždy velmi zajímala o nové podniky.
A musím říct, že jsme si toho vašeho hned všimli. Budu stručný.
Rádi bychom měli výhradní práva na dodávku prázdných kazet.
Počkejte, musím vám rovnou říct,
že Carlo, který už mě kope pod stolem…
Bude se zlobit, ale já to řeknu. Máme nabídku,
kterou asi těžko odmítnete.
Když mluvíme o vážných věcech… předkrm. Dario?
- Ano, pane? - Přinesete nám nějaký předkrm?
Ano, jistě.
To byl Arturo Maria Barambani, generální ředitel ***.
Podle Forbes patřil k top 10 nejlépe placených manažerů v Itálii.
Řekl nám, že systém jednoho dodavatele je pro všechny zúčastněné nejvhodnější.
Tržby vzrostou o více než 30 %. Včasné dodávky podle našich potřeb.
Obrovské slevy a téměř neomezený úvěr.
Pánové, bylo mi ctí.
Milý Giulio vás odveze na letiště. Brzy se ozveme.
Díky za skvělou společnost.
- Děkujeme. - Díky, Arturo.
Přijeď za námi do Neapole.
Jistě. Určitě.
- Už jeďte. Šťastnou cestu. - Děkujeme.
Přeju bezpečný let. Čau!
Paráda!
Chápeš to? Představují 70 % trhu a my jsme je získali!
Zítra se ti kreténi z * ** a *** vzteky zblázní.
Je to skvělá zpráva! Proč se neraduješ?
Arturo, no tak!
Každý ví, co s těmi kazetami dělají.
Já třeba ne. Ty to víš? Mluvili jsme o tom u oběda?
Nemluvili jsme o tom, nevíme.
A navíc, Carlo, prodáváme jen prázdné kazety.
Je mi u zadku, co s nimi budou dělat!
A chceš slyšet pravdu?
Za 15 miliard ročně
s nimi klidně můžou lovit velryby, vyrábět nášlapné miny, obohacovat uran.
Mně je to u prdele!
- Ta ryba za moc nestála. - Hm…
Všechno ostatní šlo skvěle. Udělali jsme super obchod.
To teda jo! S tou jeho slevou
zvýšíme obrat minimálně o 25 %.
- Prosím, zastavte. - Tady?
- Jo! - Errì, co blbneš?
Nestihneme letadlo. Enrico!
Enrico!
Errì, zbláznil ses?
DIGITÁLNÍ ZVUKOVÁ REVOLUCE
Errì!
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak to šlo v Miláně? - Moc dobře. Vezu ti dárek.
- Všechno v pořádku? Vypadáš divně. - Jo, všechno je v pořádku.
Ten kšeft nám vydělá spoustu peněz.
Tak proč se neraduješ?
Já nevím. Když se ohlídnu, celej ten cirkus…
Ústřice v Miláně, obchodní ředitel, finanční policie…
Chtěl jsem bejt jen DJ.
Tereso, kdybych už nebyl Erryho směsky, zůstala bys se mnou?
Ne, Errì. Ne.
Zaprvé pořád čekám na tu kazetu novoromantismu.
A taky proto, že nemůžu pořád dostávat tak děsný dárky.
Koule s katedrálou se ti nelíbí?
To je divný, protože je krásná.
Nechci ti zkazit překvapení.
Ale ještě jsi s ní nezatřásla.
Protože až to uděláš, něco se stane…
Všechno se změní.
Počkejte, pane. Uděláme fotku s kmotrem.
- Prosím, pane. - Už běžím! Kmotr je tady!
Mockrát děkuju.
Nejdražší Enrico, ještě jednou děkuju za tuhle poctu.
Prosím tě! To já ti děkuju za všechno, co jsi pro nás udělal.
Už musím jít. Za hodinu a půl mi to letí.
Už jdeš?
Teď přinesou čerstvou mozzarellu z Battipaglie.
Já vím, drahý příteli.
Zítra ráno mám velmi nudnou schůzku, kterou nesmím zmeškat.
Víš, že máme taky nahrávací společnost.
Znáš to, občas se s tím cirkusem musím sejít a udělat inventuru.
Ale poslouchej, než půjdu, mám něco pro malou Carmen.
Waltere!
Panebože, Arturo! Ty jseš vážně třída!
To je nádhera!
Stařec, který jí špagety.
Ne, je to „Muž, který jí špagety“. Tak se ten obraz jmenuje.
Je od slavného malíře jménem Guttuso.
Nedávno umřel, takže hodnota obrazu určitě stoupne.
Kolik tě asi stál? Je tak velkej. Peppino!
- No? - Podívej, co mi dal Arturo.
- Podívej. Hele. - Páni! To je nádhera!
- Co to je? Stařec jí těstoviny? - Ne!
„Muž, který jí špagety“, to je hrozně slavnej obraz.
Odpusť bratrovi. Je to ignorant.
- Je to muž v jistým věku, kterej… - Peppe?
- Co? - Dojdu pro dezert.
Holky jsou s tvým otcem. Dávej na ně pozor.
Musím jít.
- Vracím se do Milána. - Dobře.
O tamtom si promluvíme v pondělí.
Holky, buďte hodný, nezlobte dědečka.
- Tati, chceš pomoc? Jsou hrozný. - Vůbec!
Konečně si můžu užít vnučky. Chcete zůstat s dědou?
- Jo. - Vidíš, Peppì?
Jdi si promluvit s mámou. Uklidni ji.
V novinách čte o pirátech, finanční policii…
- Bojí se. - Kolikrát vám to máme říkat?
Nemusíte se bát, není…
Angelo, řekni tátovi, že je všechno v pořádku.
Dojdu dětem pro vodu.
Jeden kapitán finanční policie nám jde po krku.
Ale jsme chytřejší!
- Jo, ale… - Ty nejsi ta teta z minule.
- Jsi nová teta. - Co to povídáš, beruško?
- Ty děti… - Jo.
Dáme si něco k pití.
Pořád jsou s mámou.
Tátu skoro nevidí, žijou ve vlastním světě fantazie.
Nádhera! Panebože, ona je tak krásná!
Myslím, že má tvoje oči. Vypadá to, že budou modrý.
Má i tvoji pusu.
Ne, podle mě má pusu po dědečkovi Gaetanovi.
- Zkrátka nevypadá jako Enrico. - Něco po něm má. Pohled.
Jako by pořád něco hledala.
Na něco se vás zeptám. Podle vás…
Budeš mluvit po mně, neboj.
Kolik let je muži na obraze?
Takhle se ptát nemůžeš! Ovlivňuješ jejich odpověď!
- Ptal jsem se… - Kolik let…
- Otázka byla dobrá… - Tak proč říkáš, že…
Zkrátka, všechno je jasné. Máme ucelený přehled.
Ale to se týká jen anglosaského trhu.
V Itálii, což je scénář, který nás zajímá nejvíc,
je situace přinejmenším katastrofická.
- O čem se mluví? - O pirátství.
- To je hrůza. - Jo.
Skutečný mor.
Na úvod tu máme ukázkový příklad.
Tohle jsou tržby podle nahrávacích společností.
Kvůli důvěrnosti tu nejsou názvy. Ale jedno vám chci ukázat.
Zdaleka největší sloupec ze všech patří vydavatelství Erryho směsky.
- A jsou to piráti. - Piráti?
S 27 % trhu je to vedoucí italská značka.
V jižní Itálii mají 85 % a jsou tam vnímáni jako originál.
Protože kopírují zase je.
- Tohle je absurdní! - To je ostuda!
- Neuvěřitelné. - To je skandální.
Tohle jsou prodeje nejlepších desek všech italských vydavatelství.
A tohle je momentálně nejprodávanější kazeta Erryho směsek.
Kompilace ze Sanrema
se prodávala na stáncích, když festival ještě probíhal.
- Jak to? - To nevíme.
Někdo z RAI to musí vynášet.
- Jo. - Možná, ale nevíme to jistě.
- Nebo v samotném Sanremu. - Tato čísla jsou alarmující.
Instituce už o tom vědí.
Ministerstvo vnitra vyčlenilo zvláštní prostředky,
které jsou okamžitě k dispozici, zaměřené na nulovou toleranci…
Zatraceně, kde jsi?
Hej!
- Jedeme domů, nebo do kanceláře? - Jedeme do Neapole. Honem!
A rychle.
Najednou se všechno změnilo.
Nahrávací společnosti a finanční policie začaly jednat.
Z boje proti pirátství udělaly hlavní prioritu.
Vedení nové divize se ujal člověk,
který měl na kontě nejvíc hlášení a zátahů.
Hádejte, kdo to byl?
Skončili jsme. Díky všem a brzy se uvidíme.
Arturo! Co tady děláš?
Jedu za tebou z Milána. Musíme si promluvit.
- Nemohl jsi zavolat? - Zapomeň na telefon.
Promluvme si. Můžu mluvit? Je někdo doma?
- Zrovna jsem šel ven… - Enrico, pozorně mě poslouchej.
Na schůzce, kde jsem byl dnes ráno, byli všichni hrozně naštvaní!
Uklidni se. Oč jde?
Nahrávací společnosti o vás vědí všechno a chtějí vás zavřít.
Jste hlavní vydavatelství v Itálii.
Mluvili s vládou, přidělili peníze.
Chtějí vás zavřít, chápeš to, nebo ne?
Jsme hlavní nahrávací společnost v Itálii?
Ano, ale slyšel jsi i to ostatní, co jsem říkal?
Odposlouchávají vám telefony.
A jak to, máte písničky ze Sanrema dřív než ostatní?
To je příšerně naštvalo. Jak to děláte?
Vlastně mi to neříkej. Nechci to vědět.
Ale s tím je teď konec.
Všechno zavřete. Konec.
Peníze, které jste za ty roky vydělali,
vám stejně vydrží na další tři generace.
Arturo, vážně si myslíš, že jde o peníze?
Enrico, zbývá moc málo času. Vaše dny jsou sečteny.
Kromě toho je tu ta nová super hi-tech technologie,
která se uchytí. Říká se tomu kompaktní disk,
protože je to disk, který čte laserový paprsek, to je sci-fi.
Vůbec jsem nepochopil, jak to funguje.
Ale je to digitální, nejde to kopírovat.
Enrico.
Nechte toho, dokud můžete.
Říkám to jako přítel.
A já ti jako přítel děkuju.
Ale hudbu můžeš hrát, rozmnožovat, dokonce i zdigitalizovat.
Ale nikdy ji nezastavíš.
Musím běžet, mám důležitou schůzku.
Zavolám ti, jo?
Jasně.
Dobrý večer, done Gaetano! Ahoj.
- Už volal? - Ne, ještě ne.
Tohle se čte laserovým paprskem? Panebože!
Není to světelný meč ze Star Wars.
Paprsek světla na polykarbonátu se odráží od optickýho senzoru.
Když se odráží hodně, je to jednička, když málo, je to nula. Proto „digitální“.
Hele, byl za mnou Barambani.
Co chtěl?
Jsme největší vydavatelství v Itálii.
- Vážně? - Jo.
To je pro mě, done Gaetano.
- Haló? - Peppe!
- Angiolé! - Slyšíš mě?
Slyším rámus.
Kdybys věděl, jak dobrý tu mají jídlo!
Dělají vynikající špagety, skoro průhledný.
A jsou hrozně napřed, všechno je tu levný.
To mi povíš pak. Našel jsi, co potřebujeme?
Jo, jsou fakt hrozně napřed.
Mají tady zařízení, jmenuje se…
- Jak se to jmenuje? - CLC.
CLC, něco takovýho.
Přidejte mi tam tmavou omáčku.
Kopíruje CD na profesionální úrovni.
A taky nám dají prázdný cédéčka.
Skvěle. Pár jich kup, sedni na loď a vrať se.
- Sanremo je za 14 dní. - Dobře.
Tak co? Dobrý?
Dobrý, Errì. Já ti říkal, že nás nikdo nezastaví.
Co to děláš?
Falešnou stopu.
Lásko? Jo, to jsem já.
Říkal jsem si, že na oslavu výročí,
protože jsme se vždycky koukali doma…
Co kdybysme si letos zajeli do Sanrema?
Jo, pojedu já, ty…
Peppino, můj bratr, Peppe Frattasio, a Francesca, jeho žena.
Angelo… Angelo, můj bratr. Ne Peppe, ten druhej, Angelo Frattasio.
- Jseš v pořádku? Mluvíš divně. - Nic mi není.
Můžeme tam jet a bydlet v pěkným hotelu.
Tam v Sanremu, blízko kina Ariston…
ARISTON 41. FESTIVAL ITALSKÉ PÍSNĚ
27.–28. ÚNORA 1–2. BŘEZNA 1991 20:00
Balíček byl doručen.
Opakuji, balíček byl doručen.
Frattasiovi dorazili.
Neodejdeme odsud, dokud nenajdeme zdroj,
který vynáší z festivalu Sanremo.
Spustíme operaci Mike a pošleme Frattasiovy do vězení!
- San Carlo je hezčí. - Tereso, máš pravdu.
Jako by věděla, jak to tam vypadá!
- Vím! - Bylas tam někdy?
Jo! Proč…
- Jdeme. Už je pozdě. - Jdi napřed.
- Kam jdeš? - Dohoním tě.
Enrico Frattasio se blíží k veřejnému telefonu.
Volá svému zdroji! Honem na telefony.
Ze kterého telefonu volá?
Z automatu ve foyer.
Ale tam jsou čtyři! Pro odposlech to potřebuju vědět přesně!
S někým mluví.
Nemůžu zachytit hovor, když nevím přesný telefon.
Jestli ten hovor ukončí, přijedu tam a zmaluju tě!
Možná je to ten první v mezipatře.
Kdo je v mezipatře?
Jaké „možná“? Je to ten, nebo ne?
- Je to on. Spojujeme se. - Rychle! Dělej!
Zkontroluj číslo! Koukni, jestli je na seznamu.
Ohlásili zahájení večera. Zvou lidi dovnitř.
Jak dlouho to trvá?
- Lokalizujeme ho. Volá do Neapole. - No a co, že volá do Neapole?
Tam žije milion lidí. Potřebuju vědět, s kým mluví.
Enrico pořád volá. Už asi brzy zavěsí.
Máme adresu. Ulice Zite 181.
No tak! Ulice Zite 181! Okamžitě tam pošleme hlídku!
Honem, pošli tam dvě!
- Mám to, máme spojení. - Skvěle. Ulice Zite…
181.
Mluví se ženou.
Říkal jsi ulice Zite 181?
Ano. Mluví se ženou.
Volá matce.
Potvrzuji, kapitáne. Přeje matce, aby si užila festival v Sanremu.
Je to dům jeho matky.
LÓŽE
Ahoj. Pusťte mě.
Errì, ty se naotravuješ!
Au!
Dobrý večer!
Co se děje, Errì?
Vážené dámy…
Vážení pánové…
- Hezký výročí. - Začíná 41. festival v Sanremu!
Zabavili jsme je před hodinou.
Jsou to kompilace ze Sanrema.
- Jsou teprve dvě odpoledne! - A to není to nejhorší.
Zasraný Frattasiovi! Jak to dělají?
- Je tu něco horšího. - Horšího než tohle?
- Už kopírují i CD. - Kapitáne!
- Někdo vás chce vidět. - Koho to zajímá?
Nevidíte, co tu máme? Tyhle kazety musíme sepsat.
Kolik disků a krabic jsme zabavili?
Jde o Erryho směsky.
Je to 250 milionů v Kalábrii a 200 milionů na Sicílii.
Jenom na Sanremu to dělá dvě miliardy.
Jsou to jen čtyři dny. S cédéčky ztrojnásobíme tržby.
Sanremo bylo plný tajnejch.
Teď budou šíleně naštvaný.
Jestli se naštvou, je to jejich problém, ne náš.
Berou si to osobně!
Tak co, tati? Co na to říkáš?
V 17:30 musím bejt na Piazza Garibaldi, přijede dobrej vlak z Milána.
Je neděle, tati! Proč bys chodil?
Jen za víkend jsme vydělali dvě miliardy.
Proč trváš na tom, že budeš žít tady
a prodávat falešnou whisky na Piazza Garibaldi?
Pojďte mi pomoct.
Kluci!
- Pospěšte si. Je pozdě. - Jo.
Rychle!
Errì, natři to.
- Nemůžu, musím to narovnat! - Cože? Prostě to natři! Počkej.
Tati, čaj je pořád stejnej! Nemůžeš pokaždý…
Neodmlouvej!
- Nebudu… - Ne!
- Chápu, nebudu… - Přidej vodu a kušuj!
Neodmlouvám!
Musíš přidat vodu.
- To stačí! - Já to nechápu. Co se změnilo, tati?
Arturo Maria Barambani si vyjednal imunitu
výměnou za informace o nás.
A že jich měl hodně.
Od systému firem, přes nějž jsme kupovali kazety,
až po umístění mnoha našich laboratoří.
Faktury, objednávky.
Dokonce i řízení zaměstnanců, který jsme samozřejmě měli načerno.
NOVOROMANTISMUS ERRYHO SMĚSKY
Frattasio. Frattasio!
Přišel vám balík od manželky.
Aha. Jo.
Oblek k soudu.
Děkuju.
Errì, je to velmi jednoduché.
Je to teprve první stání, vůbec nic na vás nemají.
Takže všechno popřeme. Kazety, pirátství…
O tom nic nevíme!
Pane advokáte, víte o někom,
kdo zná podmínky Maastrichtské smlouvy?
Proč se ptáš, Errì?
Víte, o čem v Maastrichtu rozhodují?
Prosím, Errì, musíš se soustředit.
U soudu nebudeme muset nic říkat.
Když nás soudce požádá o vyjádření k obžalobě,
řekneme jen jedno slovo.
„Nevinen.“
Errì? Rozumíš mi, nebo ne?
Ano, jistě. Rozumím. Budeme trvat na nevině.
Já jsem nevinný.
Začneme.
Italský stát versus Giuseppe Frattasio, Angelo Frattasio a Enrico Frattasio.
Obžalovaní jsou obviněni ze zločinného spolčení
v různých ohledech.
A sice z padělání, držení
a pašování hudebních kazet a disků.
To vše díky vlastnictví prostředků, prostor
a vybavení pro rozmnožování
a duplikaci zvukového materiálu mimořádně profesionálním způsobem.
Obžalovaný Enrico Frattasio.
Vaše vyjádření?
Frattasio, jak se vyjádříte? Jste vinen, nebo nevinen?
Errì?
Já…
Já jsem DJ!
ENRICO, PEPPE A ANGELO BYLI ODSOUZENI NA 4 ROKY A 6 MĚSÍCŮ DO VĚZENÍ.
BYL JIM ZABAVEN MAJETEK.
PO TĚCHTO UDÁLOSTECH V ITÁLII VZNIKLA FEDERACE PROTI PIRÁTSTVÍ
NA OCHRANU AUTORSKÉHO PRÁVA A DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ.
DNES ENRICO FRATTASIO VYRÁBÍ A DISTRIBUUJE DÁRKOVÉ KRABICE.
PŘÍLEŽITOSTNĚ STÁLE VYSTUPUJE JAKO DJ.
BRATŘI FRATTASIOVI ZKOPÍROVALI VÍCE NEŽ 180 MILIONŮ KAZET.
Errì, abych to pochopil. Nic neudělám správně.
Nechal jsem vyzvednout peníze… Nebudu křičet. Dal jsem je zakopat.
Postavili nad ně tenisový kurty, aby s nima nikdo nehnul.
Za deset let koncese vyprší a my si je vezmeme.
Na tenis kašleme.
Přijdeme tam a vykopeme si svejch 30 miliard.
- V čem je problém? - Řeknu ti to!
V tomhle je problém! Hele!
BYLA PODEPSÁNA MAASTRICHTSKÁ SMLOUVA MÍSTNÍ MĚNY NAHRADÍ EURO
Errì, to není problém.
To je blbost. Myslíš, že můžou změnit měnu přes noc?
- Podle mě je to blbost. - Vidíš?
Cože? Kluci, četli jste to?
- Ty troubo! - Vydají novej model, jako u auta?
Nic s tím nenaděláme? V kavárně řeknu:
- „Ale ne, mám starý peníze!“ - V jaký kavárně?
PODLE SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ
Haló? To jsem já, je všechno v pořádku?
- Pamatuješ si, co máš dělat? - Samozřejmě. Stejně jako loni.
Zmáčknu dva knoflíky a to je celý.
Užij si Sanremo, mami.
Dobře, ty taky. Užij si to. Dávej na sebe pozor.
- Jo. Jasně. - Čau.
…jejich kamaráda Silvana, který přirozeně šel…
- Co říkal? - Nic. Jsou tam všichni tři.
Zajímalo by mě, proč tam jeli v takový zimě…
Nic s nima nenaděláme. Jsou hloupí. Netrap se.
- Bože, už to začíná! Počkej! - …41. festival v Sanremu!
Jak to bylo? REC a PLAY.
Děkuji.
Mariso, letos tu volovinu děláme naposledy.
Už mě ten blázinec nebaví.
Jo, dost. Jen to chytá prach.
Tato akce každý rok…
Překlad titulků: Markéta Demlová