Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מבוסס על סיפור אמיתי -‬
‫מאסטרו, איזה כבוד!‬
‫היי, ילד, תכין למאסטרו קפה!‬
‫תן לי את התיק.‬
‫מאסטרו, אם אתה צריך קלפים…‬
‫האחיין שלי מדהים. הוא גאון.‬ ‫יש סיכוי שתסכים להקשיב לו?‬
‫אמרתי לו משהו חשוב!‬ ‫-יהיה מספיק זמן לזה!‬
‫מאסטרו! שב. בוא, שב.‬
‫החדר עומד לרשותך, וזו המיטה שלך.‬
‫המיטה העליונה נוחה וקרירה,‬ ‫אבל תצטרך לעלות אליה. חוץ מזה, תראה.‬
‫חתיכות טיח ועובש יכולים ליפול לך על הראש.‬
‫המיטה התחתונה הכי נוחה, אבל גם הכי צפופה.‬
‫בחירה שלך. על טעם ועל ריח…‬
‫מה אתה מעדיף?‬
‫קום, ילד!‬
‫קדימה, קום!‬
‫תגיד לי, אתה מי שאומרים?‬
‫טוב, תלוי…‬
‫אתה אנריקו של אֶרי או לא?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תקשיב טוב.‬
‫החברים של אחיך אנג'ולטו שלחו לך הודעה.‬
‫הכסף בטוח. הוא קבור באתר בנייה.‬
‫מחר יכסו הכול בבטון ויבנו מגרשי טניס.‬
‫הבעלות על הקרקע תפקע בעוד עשר שנים.‬
‫תקנו אותה בזול ותקבלו את המגרשים‬ ‫ואת כל הכסף שקבור מתחתיהם,‬
‫ותהיו עשירים שוב.‬
‫ילד, אתה מבין אותי או לא?‬ ‫-כן.‬
‫בעוד עשר שנים נהיה עשירים שוב.‬
‫רק מתוך סקרנות, אני בכלא כבר 20 שנה,‬
‫אז אולי אני לא יודע מה קורה בחוץ.‬
‫אבל אם יש לך כל כך הרבה כסף…‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫הלו?‬
‫היי, פסקוולה, מה קורה?‬
‫בסדר.‬
‫כן, אני אמסור לה. ביי.‬
‫מריסה!‬
‫היי, מריסה. בעלך התקשר.‬
‫הוא מוסר שהוא בדרך, אז תכינו את התה.‬
‫תודה, כרמלה.‬
‫ביי.‬
‫כשרוכבים בעליה מורידים הילוך,‬ ‫ואז הדוושות קלות יותר.‬
‫תן לי לרכוב עליהם.‬
‫לא! הם יקרים. אתה תיפול ותשבור אותם.‬
‫רק לקצת!‬ ‫-לא!‬
‫הדוושות קלות יותר?‬
‫כשמורידים הילוך, הן קלות יותר.‬ ‫-פפה!‬
‫אנג'לו! אבא התקשר.‬ ‫אתם צריכים להכין את התה.‬
‫איזה באסה!‬
‫הבנתי שצריך להוריד הילוך,‬ ‫אבל איך המנגנון עובד?‬
‫אימא! עוד חמש דקות!‬ ‫-אל תעצבן אותי.‬
‫איפה אנריקו?‬
‫לא יודע. בטח בחנות.‬
‫לך תקרא לו! קדימה, מהר!‬
‫כשמורידים הילוך, הדוושות קלות יותר.‬
‫הבנתי. כשמורידים הילוך…‬
‫לא חשוב. אתה לא יודע.‬
‫נלך להביא את אנריקו מהחנות.‬ ‫-למה הוא תמיד שם?‬
‫הוא מפגר?‬
‫מה אמרת?‬
‫אתה יודע עם מי אתה מדבר?‬
‫לא מזיז לי.‬ ‫-מספיק!‬
‫אנג'לו! מה אתה עושה?‬
‫עוף מפה! אתה עוד כאן?‬
‫אתם עדיין מאזינים לרדיו קיס קיס 108.8.‬
‫אני שמח להשמיע לכם היום‬ ‫להקה מדהימה ולא כל כך ידועה באיטליה.‬
‫מזהים?‬ ‫-חמישיית הג'קסונים, "איי וונט יו בק".‬
‫חמישיית הג'קסונים, "איי וונט יו בק".‬ ‫-אֶרי.‬
‫הוא מכיר את כל הלהקות. איך הוא עושה את זה?‬
‫אני לא יודע, דון פרדינה.‬ ‫הוא עושה את זה גם בבית.‬
‫אֶרי, בוא. צריך ללכת.‬
‫ביי, דון פרדיננדו.‬ ‫-שיהיה לך יום טוב.‬
‫להתראות, ילדים.‬
‫- הקלטות של אֶרי -‬
‫שלום! חזרתי!‬
‫היי, פסקוולה.‬
‫בוקר טוב, מארי.‬
‫אבא! הכנו את התה!‬
‫הכנתי אותו כהה יותר, כמו בפעם הקודמת.‬
‫כל הכבוד! אני בא לראות.‬
‫מתי קמת הבוקר? לא שמעתי אותך.‬
‫בארבע וחצי.‬ ‫-למה כל כך מוקדם?‬
‫כדי להגיע לפיאצה גריבלדי‬ ‫בזמן לרכבת של 12:30 ממילאנו. הרכבת הטובה.‬
‫הבוקר דון סלבטורה, בעל המעדנייה…‬ ‫-כן?‬
‫הוא אמר לכולם שקנינו אצלו בהקפה‬ ‫ועדיין לא שילמנו לו.‬
‫זה היה כל כך מביך.‬
‫תגידי לו שנשלם.‬ ‫תראי, יש לי 50 בקבוקים ריקים.‬
‫נמלא אותם, נמכור אותם ונשלם לדון סלבטורה.‬
‫הוא כזה נודניק!‬
‫ילדים, תראו לי את התה!‬
‫זה לא טוב. כהה מדי. צריך להוסיף מים.‬
‫זה מושלם. מי הכין את זה?‬ ‫-אני.‬
‫לא, אני.‬ ‫-לא, אני…‬
‫לא לריב! שניכם עשיתם עבודה טובה.‬
‫בואו נמלא את הבקבוקים, כי אני ממהר.‬
‫אבא, אנחנו יכולים לבוא לעבוד איתך?‬ ‫-נעזור לך.‬
‫בבקשה, אבא.‬ ‫-בבקשה! אימא?‬
‫תגידי "כן", בבקשה!‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה!‬ ‫-כן! בואו נלך!‬
‫תעזרו לי למלא את הבקבוקים.‬ ‫הרכבת תצא בקרוב!‬
‫אבא?‬ ‫-כן?‬
‫אנחנו עניים?‬
‫מה זאת אומרת, פפה?‬
‫איזה מין שאלה זאת? מה זה "עניים"?‬
‫אבא של אנילו קנה לו מתנה אדירה.‬ ‫-כן?‬
‫אופניים עם הילוכים.‬ ‫-באמת?‬
‫המציאו אופניים עם הילוכים?‬
‫אנילו קיבל אופניים עם הילוכים?‬
‫מורידים להילוך ראשון כשרוכבים בעלייה,‬ ‫ואז זה קל יותר.‬
‫מה? איך זה יכול להיות?‬
‫יש לו הילוכים. מורידים ל…‬
‫אני לא אבקש אופניים ליום ההולדת שלי.‬ ‫ממילא אין לנו כסף לזה, כי אנחנו עניים.‬
‫פפה, על מה אתה מדבר?‬
‫קודם כול, אנחנו לא עניים,‬ ‫כי יש לנו אוכל על השולחן כל יום.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫וחוץ מזה, רק שיהיה ברור,‬
‫מאיפה לדעתך יש לאבא של אנילו כסף?‬
‫הוא עובד אצל דון מיקלה.‬ ‫-ומה הוא עושה בשביל דון מיקלה?‬
‫ילדים, בבקשה.‬
‫אף פעם אל תשכחו,‬
‫חוץ מאוכל,‬ ‫יש עוד דבר שתמיד יהיה למשפחה שלנו:‬
‫יושרה.‬
‫אדוני, אולי לא הבהרתי את עצמי.‬
‫אני מציע לך ארגז שלם‬ ‫במחיר של בקבוק אחד בחנות.‬
‫למה זה כל כך זול?‬
‫בוא נגיד שהסחורה הזאת‬ ‫הייתה מיועדת לשוק האמריקני,‬
‫ואיכשהו היא נפלה מהמשאית אתמול.‬
‫זה אלכוהול איכותי, ישר מהמזקקה.‬
‫עזוב, חבל על הדיבורים.‬
‫בבקשה, תטעם ותתרשם בעצמך.‬
‫תמיד עדיף לטעום. תגיד לי מה דעתך.‬
‫זה טוב.‬ ‫-לא האמנת לי.‬
‫איכות מעולה!‬ ‫אני אעשה לך מחיר, 10,000 לירה לארגז.‬
‫בסדר, אני אקח ארגז.‬ ‫-סליחה, אדוני.‬
‫אפשר 200 לירות‬ ‫כדי להתקשר לאבא שלי בבית החולים בבטיפייה?‬
‫עזוב אותו! מה 200 לירה עכשיו?‬
‫לך תעבוד על מישהו אחר! קדימה!‬
‫אני מצטער, אדוני השוטר.‬ ‫הילדים האלה לא מפסיקים להציק לי.‬
‫תן לי 10,000 לירה, בבקשה.‬
‫הם כל הזמן מסתובבים פה.‬ ‫לא ייאמן. בכל אופן, שמחתי להכיר.‬
‫ביי.‬ ‫-יום נעים.‬
‫יום נעים.‬
‫שלום, דון פסקוולה.‬ ‫-היי, דון מימי.‬
‫ואו! מי אלה? הילדים שלך?‬ ‫-כן.‬
‫לפעמים אני מביא אותם איתי לעבודה.‬
‫ילדים, תגידו שלום לדון מימי!‬ ‫-שלום, דון מימי.‬
‫איזה חמודים! איך קוראים להם?‬
‫הבכור הוא פפה. הוא הגאון של המשפחה.‬
‫תספר לו…‬ ‫-סיימתי כיתה ה'.‬
‫באמת? אז בשנה הבאה תעלה לכיתה ו'?‬
‫אל תשתגע, הוא לא צריך להיות מדען.‬ ‫הוא קיבל תעודה, אפשר להתקדם.‬
‫זה אנג'לו, בן הזקונים. הוא עקשן מאוד.‬
‫הוא עקשן…‬ ‫-אני באמת עקשן.‬
‫וזה אנריקו, הבן האמצעי.‬
‫אֶרי, מה אתה אוהב לעשות?‬
‫שם?‬ ‫-די-ג'יי רבולבר.‬
‫אני מכיר אותך?‬ ‫-אולי.‬
‫אני בדרך כלל מופיע ב"וולינו" בוומרו.‬
‫לא, אני מכיר אותך ממקום אחר.‬
‫הופעתי הקיץ ב"לנטרונה" בפלינורו.‬
‫משם אני מכיר אותך! זה היה לילה אדיר!‬ ‫-תודה.‬
‫אתה תעלה באמצע הלילה, בשעת השיא.‬
‫קח לעצמך שתייה, עליי.‬
‫שם?‬
‫פרטסיו אנריקו.‬
‫איפה נראה לך שאתה, בצבא? מה שם הבמה שלך?‬
‫שם… התבלבלתי.‬
‫שם הבמה שלי הוא…‬
‫די-ג'יי…‬
‫אנריקו.‬
‫ואני לא מכיר אותך משום מקום?‬
‫נראה לי שלא. אני מפורצ'לה, אני לא…‬
‫אֶרי, אני אגיד לך את האמת, די עמוס פה הערב.‬
‫אני אבדוק מה קורה ואנסה לשבץ אותך בלו"ז.‬
‫היי, סקורפיו! הגיע הזמן באמת!‬
‫אפילו התקשרתי למלון שלך!‬ ‫אף אחד לא ידע איפה אתה.‬
‫- הקלטות של רבולבר -‬
‫מחיאות כפיים לדי-ג'יי פגסו!‬
‫ועכשיו הגיע הזמן‬ ‫למישהו שרבים מכם כבר מכירים.‬
‫מפלינורו, המתחרה הבא שלנו…‬
‫די-ג'יי רבולבר!‬
‫תן בראש.‬
‫היי, סקורפיו!‬
‫לא שתית מספיק וודקה?‬ ‫אתה תשתכר ותקלקל לעצמך את הסט.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫רציתי לדעת מתי תורי כדי שאוכל להתכונן.‬
‫תזכיר לי, מה השם?‬
‫די-ג'יי אנריקו.‬ ‫-אה, נכון. אנריקו. בוא הנה.‬
‫אנריקו, אני לא יכול לתת לך לעלות הערב.‬
‫נגמר לנו הזמן.‬
‫לצערי, אני חייב לסגור את המועדון ב-02:00,‬
‫אחרת יזמינו לנו משטרה.‬
‫הבנתי.‬
‫אז…‬
‫אני לא עולה הערב?‬
‫אני כאן מאז 17:00, אבל…‬
‫אני מבין.‬
‫אֶרי, יש לך עבודה?‬ ‫-כן, ברור.‬
‫אני עובד בחנות תקליטים.‬
‫אתה יועץ מוזיקלי?‬
‫לא בדיוק. הלכתי לחנות הזאת מאז שהייתי קטן.‬
‫בגלל שתמיד הייתי שם,‬
‫בסוף שכרו אותי בתור מנקה.‬
‫אבל בזמני הפנוי אני מכין קלטות,‬
‫והן פופולריות מאוד בשכונה שלי.‬
‫כן.‬
‫אנריקו, אני אגיד לך את האמת.‬ ‫-בסדר.‬
‫לא כל אחד יכול להיות די-ג'יי. צריך…‬
‫לוק טוב וסטייל בינלאומי.‬
‫ולך אין אף אחד מהדברים האלה.‬
‫שלא לדבר על שם הבמה שבחרת. הוא גרוע.‬
‫פשוט תקעת "די-ג'יי" בתחילת השם שלך.‬
‫האמת שאני רוצה לשנות אותו.‬
‫אֶרי, תקשיב לי.‬
‫תמשיך לעבוד בחנות. אל תתפטר.‬
‫יש גם את זה. הוא קצת יותר קטן, והוא מדהים.‬
‫יש לו נגן קלטות, רדיו AM ו-FM.‬
‫הוא קצת יותר יקר,‬ ‫אבל הילד יהיה בן 18 רק פעם אחת.‬
‫כמה זה?‬ ‫-נסגור על 30,000 לירה,‬
‫ואני אוסיף לך גם קלטת עם שירים טובים.‬
‫סטינג, פינו דניאלה, בליוני.‬
‫אנריקו יכין אותה.‬
‫אולי הוא מחזיק מטאטא,‬
‫אבל הוא גאון מוזיקלי.‬
‫בסדר, נפנק את הילד במתנה טובה.‬
‫תחזור אחר כך.‬ ‫אני אעטוף אותו באריזת מתנה עם הקלטת בפנים.‬
‫כל טוב.‬ ‫-כל טוב.‬
‫אני קופץ הביתה לאכול.‬
‫להביא לך משהו?‬ ‫-לא, תודה. גם אני הולך.‬
‫אני רק מסיים עוד קלטת אחת.‬
‫בסדר. נתראה כאן ב-16:30.‬
‫- שירים לפרנצ'סקה‬ ‫אוסף של די-ג'יי אנריקו -‬
‫- שירים לפרנצ'סקה‬ ‫הקלטות של אֶרי -‬
‫אֶרי, בוא לאכול!‬ ‫-אני בא, אימא!‬
‫אנריקו!‬
‫אֶרי! איפה היית?‬
‫הכנת את הקלטת?‬ ‫-כן.‬
‫כתבת עליה "לפרנצ'סקה"?‬ ‫-כן.‬
‫עם פפינו די קפרי?‬ ‫-כן.‬
‫ו"קורה מאטו"?‬
‫לא. לא הייתי מסוגל.‬
‫אין את "קורה מאטו"?‬ ‫-לא.‬
‫מה הבעיה שלך? אמרתי לך!‬ ‫זה השיר האהוב על פרנצ'סקה.‬
‫נמאס לה ממני.‬ ‫כדי שהיא תחזור אליי אני צריך…‬
‫אני צריך את השורה ההיא,‬ ‫"לב משוגע שמחפש אותך…"‬
‫בסדר, אני אקח את הקלטת לעצמי.‬
‫תן לי אותה.‬ ‫אם היא תזרוק אותי, זה יהיה באשמתך.‬
‫ברור, באשמתי!‬
‫לך כבר! אני לא מצליח לסדר את השיער!‬ ‫תראה איך אני נראה!‬
‫אֶרי, מהר! האוכל מתקרר!‬ ‫-אני בא!‬
‫ראית מה קורה למטה?‬ ‫-לא.‬
‫מה קורה?‬ ‫-יש מלא שוטרים, מסוקים, אנשים…‬
‫עוצרים את המלך. בוא נלך!‬ ‫-לא, אני רעב!‬
‫תאכל אחר כך. אימא, הוא לא רעב.‬
‫מה?‬ ‫-הוא אמר שהאוכל לא טעים.‬
‫מה?‬ ‫-אתה בא?‬
‫לא מעניין אותי. תראו את השיער שלי!‬
‫ידעתי שזו טעות להתקלח!‬
‫מה קורה?‬
‫אתם יכולים להסביר לי מה קורה?‬
‫כן?‬
‫כן? מי זה?‬
‫היי!‬ ‫-רדי אליי לרגע.‬
‫השתגעת? ואם אבא שלי יראה אותנו?‬ ‫-הוא לא יראה. רדי!‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫פפה, עדיף שלא נתראה יותר.‬ ‫-רדי רק לשנייה.‬
‫אני צריך לתת לך משהו.‬
‫חכה שם.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫כפיצוי על כל הפעמים שעצבנתי אותך.‬
‫פפה!‬
‫היי, אפשר להתקשר אחר כך‬ ‫ולשאול אם אהבת את זה?‬
‫תסתכל לאן אתה הולך, אידיוט!‬ ‫-סליחה.‬
‫סליחה בתחת שלי!‬
‫אידיוט!‬ ‫-אלפו, אתה יודע מי זה?‬
‫זה המנקה האידיוט מחנות התקליטים.‬
‫כן.‬ ‫-אני לא רק מנקה. אני די-ג'יי.‬
‫כן? אתה די-ג'יי? אתה צוחק עליי?‬
‫עוף מפה, חתיכת חרא!‬
‫פרנצ'סקה! מי זה היה?‬ ‫-אף אחד, אימא.‬
‫הקלטת הזאת מוקדשת לפרנצ'סקה‬
‫מאהובה פפה.‬
‫באדיבות די-ג'יי אֶרי.‬
‫סליחה?‬ ‫-מי אתה, לעזאזל?‬
‫- משטרה -‬
‫אחים ואחיות.‬
‫התכנסנו בבית האל כדי להביא בברית הנישואים‬ ‫את ילדינו האהובים,‬
‫ג'וזפה ופרנצ'סקה.‬
‫הבה נתפלל.‬
‫היי! אֶרי.‬
‫היו פקקים מטורפים.‬
‫אנג'לו כאן.‬
‫פספסתי משהו?‬ ‫-לא, זה רק התחיל.‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-נורא.‬
‫מה קרה?‬ ‫-משהו לא ייאמן.‬
‫אדוארדו דה פיליפו בא לכלא שלנו.‬ ‫-דה פיליפו בא לפילנג'רי?‬
‫כן. הוא רוצה להעלות הצגה‬ ‫בהשתתפות האסירים. הוא עשה לי מבחן בד.‬
‫הוא אמר, "פרטסיו, אתה גאון!‬ ‫אנחנו נעשה דברים נהדרים יחד".‬
‫אתה תופיע בהצגה עם דה פיליפו?‬ ‫-לא!‬
‫לא. בגלל זה אני מרגיש נורא.‬
‫אתה יודע מה הוא שאל אותי ביום הראשון?‬
‫"מתי אתה משתחרר?"‬
‫אמרתי, "בעוד חצי שנה אהיה בן 18,‬ ‫ויהיו חייבים לשחרר אותי".‬
‫כן.‬ ‫-הוא אמר,‬
‫"מה אעשה אם ישחררו אותך?‬ ‫אאבד את השחקן הראשי שלי?"‬
‫אמרתי, "מצטער, אדוני,‬ ‫זה היה רק ניסיון לרצח.‬
‫"בפעם הבאה ארצח מישהו‬ ‫כדי שאוכל להשתתף בהצגה."‬
‫ברור.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-לא רע.‬
‫אני עדיין עובד כמנקה ומכין קלטות לשכונה.‬
‫שמעתי שהולך לך טוב. אתה מוכר הרבה.‬
‫כן, השמועה התפשטה. זה סוג של השלמת הכנסה.‬
‫יותר טוב מכלום.‬ ‫-כן.‬
‫דבר האל.‬
‫אין סיכוי.‬
‫לא חשוב. תוציא קודם את הגדולים.‬ ‫נטפל בזה אחר כך.‬
‫מוזר, נכון?‬
‫מה קורה, דון פרדיננדו?‬ ‫-מה נראה לך?‬
‫קיבלתי הצעה על החנות,‬ ‫אז החלטתי לצאת לפנסיה מוקדמת.‬
‫לא סיפרתי לך כדי לא לפתוח פה לשטן.‬
‫מה אני אעשה עכשיו?‬
‫אֶרי, מכל האנשים שעבדו אצלי,‬ ‫אתה היחיד שיש לו כישרון.‬
‫אתה תסתדר.‬
‫אני לא בטוח, דון פרדיננדו.‬ ‫היה לי נוח לנקות פה.‬
‫טוב, אתה יכול לקחת‬ ‫את כל התקליטים האלה כפיצוי,‬
‫ולממש את התשוקה שלך בחיים.‬
‫אני לא יודע, דון פרדיננדו.‬ ‫אני רוצה להיות די-ג'יי, אבל…‬
‫אני לא בטוח שאני מתאים למקצוע הזה.‬ ‫אני לא כמו כולם.‬
‫אין לי סטייל בינלאומי…‬ ‫-סטייל בינלאומי?‬
‫מי אמר שאתה חייב לעשות דברים כמו בצפון?‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫תפתח עסק משלך ותתקדם בחיים.‬
‫שתדע לך, אֶרי,‬ ‫גם פורצ'לה יכולה להוליד תקליטנים.‬
‫חבר'ה, בלי בלגן.‬
‫שכל אחד ייקח רק את הפאקטים שלו, מובן?‬
‫אני לא רוצה צרות, חבר'ה.‬
‫מוחמד, תפסיק לדחוף!‬ ‫-בסדר?‬
‫אל תיצמד אליי. תכבד את התור.‬
‫כל פעם מגיעה פחות ופחות סחורה.‬ ‫יש לי שלושה ילדים.‬
‫ואני כאן בשביל הכיף?‬
‫אני נהנה לבוא לנמל בקור הזה?‬
‫איך זה שבכל פעם שאנחנו מדברים‬ ‫יש לך עוד ילד?‬
‫האחרון נולד בשבוע שעבר.‬ ‫-אל תיצמד אליי!‬
‫אני אומר לך. זהירות!‬
‫אל תזרוק את זה!‬
‫חבר'ה, השוטרים כאן! השוטרים, חבר'ה!‬
‫חבר'ה, השוטרים באים!‬
‫עצרו!‬
‫שוב לא הלך טוב?‬
‫מישהו החליט‬ ‫שחייבים לעצור את הברחות הסיגריות.‬
‫המשלוח הבא ביום שני,‬ ‫אבל אולי אלך מוקדם יותר.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אתה לא בחנות?‬
‫אֶרי, אי אפשר.‬
‫אי אפשר להתפרנס מזה.‬
‫אף אחד לא עשה את זה מעולם.‬
‫נכון, אבל הקלטות שלי מבוקשות מאוד.‬
‫אני לא עומד בעומס.‬
‫ואנחנו יכולים להעתיק את כל התקליטים האלה.‬ ‫-ברור שאתה לא עומד בעומס.‬
‫כלומר, כמה קלטות אתה יכול להכין ביום?‬
‫לוקח שעה להעתיק קלטת.‬ ‫כל מכשיר הקלטה מכין קלטת אחת בשעה.‬
‫אז גם אם נקנה שניים, שלושה,‬ ‫אפילו חמישה מכשירי הקלטה‬
‫ונישן רק חמש שעות בלילה,‬
‫נוכל להכין לכל היותר 50 קלטות ביום?‬ ‫-בדיוק.‬
‫זה יוצא 60-50 אלף לירה נטו ליום.‬
‫מינוס הוצאות, לחלק בשתיים…‬
‫אֶרי, זה בלתי אפשרי!‬
‫אין דרך מהירה יותר להכין את הקלטות?‬
‫מה זאת אומרת, פרנצ'סקה?‬
‫כלומר, הגענו לירח, אז בטח יש משהו…‬
‫לא יודעת,‬ ‫איזה מכשיר שמעתיק קלטות מהר יותר.‬
‫כלומר…‬
‫- פלאש אלקטרוניקה -‬
‫ואו! כלומר, בגדול…‬
‫יש מכשיר‬ ‫שמאפשר לך ללחוץ על כפתור בטלוויזיה,‬
‫ולקבל דפים כמו בעיתון.‬
‫קוראים לזה "טלטקסט", אבל זה עדיין ניסיוני.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫כי זה כתוב גם כאן.‬
‫אבל גם פה אין כלום.‬
‫דון אלפרדו, לא נעים לי לומר,‬ ‫אבל המגזינים שלך באיכות גרועה.‬
‫ילד, זה לא עובד ככה.‬
‫אם אתה רוצה לקרוא אותם,‬ ‫אתה צריך לקנות אותם.‬
‫אתה מצפה שאני אקנה 20 מגזינים על עיוור,‬
‫בלי לבדוק אותם קודם?‬
‫אני אקח את זה. "אלקטרוניקה ומחשבים".‬
‫זה?‬ ‫-כן.‬
‫חבר'ה, מצאתי!‬
‫מעתיק קלטות של חברת גראף.‬
‫הוא מעתיק קלטת של שעה בשתי דקות.‬
‫באמת? זה משנה הכול!‬
‫תן לי לראות.‬
‫והוא מבטיח איכות מקצועית.‬
‫נו, מה אמרתי לכם?‬
‫לא יכול להיות שבעידן הטלטקסט‬
‫אין מכשיר כמו…‬
‫אֶרי, השתגעת? זה עולה שבעה מיליון!‬
‫זה שוב משנה הכול.‬
‫אין לנו כסף לשכור את החנות,‬ ‫בטח ובטח שלא שבעה מיליון.‬
‫אֶרי, תשכח מזה. אמרתי לך, זה בלתי אפשרי.‬
‫אלא אם כן…‬
‫אלא אם כן נבקש הלוואה מ… חבר של המשפחה.‬
‫דון מריו, הבנים כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫ערב טוב, דון מריו.‬
‫ערב טוב.‬
‫טוב, דון מריו, אני אגיע ישר לעניין.‬
‫אחי אנריקו ואני חשבנו…‬
‫מאחר שהוא בתעשיית התקליטים כבר שנים רבות,‬
‫תעשייה משגשגת, כידוע לך…‬
‫כמה אתם צריכים?‬
‫שמונה מיליון, דון מריו.‬
‫ספציפית, שבעה מיליון‬ ‫כדי לקנות מעתיק קלטות מקצועי,‬
‫והשאר כדי לשכור חנות…‬
‫אתם מכירים את תנאי ההלוואה?‬
‫אנחנו יכולים לנחש.‬
‫אבל אם אנחנו כבר כאן, אולי תגיד לנו שוב,‬ ‫רק כדי לרענן את זיכרוננו.‬
‫על שמונה מיליון‬ ‫תצטרכו להחזיר לי תשעה אחרי חודש.‬
‫אחרי חודשיים, 12. אחרי שלושה חודשים, 15.‬
‫אחרי ארבעה חודשים, אפס.‬
‫החוב יתבטל, ולא תצטרכו להחזיר לי כלום.‬
‫עכשיו לכו!‬ ‫-כן.‬
‫- חנות התקליטים של ארי -‬
‫חבר'ה, אמרנו מדונה, בנטו‬ ‫וואסקו רוסי, נכון?‬
‫זה 15,000 לירה, בבקשה!‬
‫עוד כמה זמן לבטיסטי?‬ ‫-כמה דקות.‬
‫אנריקו, עוד כמה זמן לבטיסטי?‬
‫היי. תקשיב.‬ ‫-היי.‬
‫קניתי את "טיינטד לאב"‬ ‫בגרסה של גלוריה ג'ונס.‬
‫יש לכם גם את הגרסה של סופט סל?‬
‫ועל מה אתה ממליץ מז'אנר ה"ניו-רומנטיק"?‬
‫טוב, לגבי השאלה הראשונה שלך,‬ ‫לא אמורה להיות בעיה.‬
‫לגבי השאלה השנייה…‬ ‫-"אוולון" של רוקסי מיוזיק.‬
‫"אוולון"? איזה מין המלצה זאת?‬
‫טוב, אז "טרו" של ספנדאו בלט.‬
‫אלוהים, תכף תגיד "ריו" של דוראן דוראן.‬ ‫-לא. "פוראבר יאנג" של אלפוויל.‬
‫לא משהו של קאלצ'ר קלאב?‬ ‫-"וינה", אולטראווקס.‬
‫אולי "טו שיי"?‬ ‫-טוב, לא השארת לי ברירה.‬
‫"מד וורלד", טירז פור פירז.‬
‫אני לא מכירה.‬
‫ברור, כי זה בין ניו-רומנטיק וגל חדש.‬
‫אני יודע שאם את אוהבת שירי ניו-רומנטיק,‬ ‫תאהבי גם שירי גל חדש.‬
‫אשים אותו בסוף הקלטת כדי שתוכלי להקשיב לו.‬
‫אם לא אוהב אותו, תכין לי קלטת חדשה.‬
‫אלוהים, היא כזאת נודניקית!‬
‫אֶרי, זוז כבר! אנחנו עמוסים היום.‬
‫בטיסטי!‬
‫בטיסטי, אין בעיה. הנה.‬ ‫אני אמצא לך את בטיסטי.‬
‫כל תקליט שאנחנו מעתיקים הוא 45 דקות, נכון?‬
‫והקלטות שלנו הן של שעה, 60 דקות,‬
‫אז יש לנו 15 דקות ריקות.‬
‫אֶרי, מספיק.‬
‫אל תגיד לי 35, 45, 15 בזמן שאני סופר.‬ ‫אני מתבלבל בספירה!‬
‫לא, פפינו. תתרכז, זה חשוב.‬
‫אנחנו יכולים למלא את 15 הדקות הריקות‬ ‫במיקס שירים של די-ג'יי אֶרי.‬
‫אתה הדי-ג'יי. תשים איזה שירים שבא לך.‬ ‫-לא, זו בדיוק הנקודה.‬
‫אני אתאים את השירים לטעם של הלקוחות.‬
‫איך תדע מה הטעם שלהם במוזיקה?‬ ‫-מי שקונה את דוראן דוראן‬
‫יאהב גם את ספנדאו בלט,‬ ‫גם אם הוא עוד לא מכיר אותם.‬
‫מי שאוהב את ג'ו קוקר יאהב גם את זוקרו.‬
‫מי שאוהב ניו-רומנטיק יאהב גם גל חדש.‬
‫אני אוסיף לקלטת שירים שיעניינו את הלקוח,‬ ‫ובסוף הוא יקנה גם קלטת של ג'ו קוקר.‬
‫נחשוף את הלקוחות למוזיקה חדשה‬ ‫ונרוויח יותר כסף.‬
‫אֶרי, לא הבנתי כלום.‬
‫יש פה תשעה מיליון.‬ ‫-פה ארבעה מיליון.‬
‫תשע ועוד ארבע?‬ ‫-שלוש עשרה.‬
‫כמה?‬ ‫-שלושה עשר מיליון.‬
‫מינוס ההוצאות‬ ‫והכסף שאנחנו חייבים לדון מריו,‬
‫זה יוצא מיליון לכל אחד.‬ ‫-אלוהים, זה המון כסף!‬
‫מה קרה? אתה לא שמח?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אנחנו מוכרים את הקלטות רק בשכונה.‬ ‫-למי עוד תמכור אותן?‬
‫לאנשים אחרים משכונות אחרות, מערים אחרות.‬
‫אולי אפילו מאזורים אחרים.‬
‫השתגעת?‬
‫תקשיב, פפי, אם מכרנו‬ ‫את כל הקלטות ב-15 יום,‬
‫תדמיין מה נוכל לעשות אם נתרחב.‬ ‫-להתרחב?‬
‫אתה רוצה למכור אותן בסיטונאות?‬ ‫בדוכנים בשוק?‬
‫רעיון טוב. לא חשבתי על זה.‬
‫אֶרי, תשכח מזה. זה בלתי אפשרי.‬
‫צריך בשביל זה מערך מכירה והפצה ענקי, ו…‬
‫האמת ש…‬
‫יש לנו אותו.‬
‫חבר'ה, בואו נכיר בזה.‬
‫לכל דבר יש התחלה וסוף.‬
‫הסיגריות הגיעו לסוף דרכן.‬
‫אבל היום אני רוצה לדבר על העתיד.‬
‫העתיד הוא קלטת?‬
‫לא קלטת אחת, המון קלטות.‬ ‫-כמה אתם מרוויחים על עשרה פאקטים?‬
‫מאה וחמישים לירה על פאקט,‬ ‫אלף לירה על עשרה פאקטים.‬
‫ואנחנו מסתכנים במאסר בשביל אלף לירה?‬
‫נמכור לכם את הקלטות ב-2,500 לירה לחתיכה.‬
‫אתם תמכרו אותן ב-5,000.‬
‫לא חמש לירות יותר, לא חמש לירות פחות.‬
‫נספק לכם כמה קלטות שתרצו. אפס סיכון…‬
‫וכולנו נתעשר. גם אנחנו,‬
‫וגם אתם.‬
‫אתה לא רוצה לספור, דון מריו?‬
‫כבר ספרתי.‬
‫דרך אגב, דון מריו, אחי אנריקו ואני…‬
‫רוצים להרחיב את היקף הפעילות שלנו.‬
‫רק קצת, למרות שהעסק…‬
‫כמה אתם צריכים?‬
‫אנחנו צריכים 200 מיליון.‬
‫מאתיים מיליון?‬
‫ליתר דיוק, 210 מיליון.‬
‫אלא אם כן אתה מלווה‬ ‫רק סכומים עגולים, כמובן.‬
‫אני אגיד לכם את האמת,‬
‫המחיר תלוי בכמות הקלטות שאתם רוצים לקנות.‬
‫המינימום הוא 10,000 יחידות.‬
‫אם אתם רוצים פחות, לכו לחנות כמו כולם.‬
‫בסדר.‬ ‫-מה "בסדר"? כמה אתם צריכים?‬
‫את כולן.‬
‫חבר'ה, אל תבזבזו לי את הזמן.‬ ‫כמה? 10,000, 15,000?‬
‫אנחנו לא צריכים 10,000 או 15,000.‬ ‫אנחנו צריכים את כולן.‬
‫חבר'ה, לעבודה!‬
‫האדונים האלה‬ ‫רוצים לקנות כמה קלטות! היי, אתה!‬
‫- חנות התקליטים של אֶרי -‬
‫-הקלטות של אֶרי -‬
‫פפה, מה השעה?‬
‫שאלת אותי לפני שתי דקות.‬
‫אם לפני שתי דקות היה 09:05,‬ ‫אז עכשיו 09:07.‬
‫אתה בטוח שהם הבינו?‬
‫כן! אמרנו להם 50 פעם!‬
‫המבריחים המחורבנים האלה לא מבינים כלום!‬
‫אולי הם נתקעו בפקקים.‬
‫איזה פקקים בראש שלך? נראה לך שיש להם אוטו?‬
‫אני אומר לך, הם שכחו.‬ ‫אי אפשר לסמוך עליהם, זאת האמת.‬
‫אתם יודעים מי אני?‬
‫מיון אורתופדי שלום. איך אפשר לעזור?‬
‫שלום… כן, טוב…‬ ‫-הלו?‬
‫בוקר טוב. מדבר אנריקו.‬ ‫-נו? איך אני יכולה לעזור?‬
‫אני לא… אני לא יודע.‬
‫אולי יש אצלכם מישהו שאני מכיר?‬
‫תקשיב, בלי שטויות. אין לי כוח לזה.‬
‫בדיוק הגיעה אלינו קבוצה של מרוקאים‬ ‫שחטפו מכות רצח. עם מי אתה רוצה…‬
‫אתם תחזירו לי עשרה מיליון על ההפסדים שלי.‬
‫ואחר כך תסגרו את החור הזה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב!‬
‫היי, חבר'ה! חזרתי!‬
‫למה אתם עצובים?‬
‫מה יש, קטנטונת? לא כיף לך עם הדוד?‬
‫טוב, למזלך, היא ירשה את המראה שלה ממני.‬
‫תודה לאל.‬
‫-אנג'ולה.‬
‫לכבוד היום המיוחד שלך,‬ ‫הכנתי את המנה שאתה הכי אוהב.‬
‫בקלה מומלחת.‬ ‫-לא, אימא, לא היית צריכה!‬
‫אבל רציתי!‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה לא אוכל?‬
‫לא. אין לי תיאבון.‬
‫פפה, גם אתה לא אוכל?‬
‫כואבת לי הבטן.‬
‫להכין משהו אחר?‬ ‫-לא.‬
‫אולי בשר?‬
‫ילדים, אתם בסדר?‬ ‫-אימא, הכול בסדר!‬
‫לא קרה כלום רק כי אנחנו לא אוכלים.‬
‫אנחנו לא רעבים! די!‬ ‫-בסדר. אני אפנה את הצלחות שלכם.‬
‫לא, תשאירי אותן פה.‬ ‫אני אקח תוספת. אני אוכל את זה.‬
‫אני אעזור לך, אימא.‬
‫לא צריך, זה בסדר. את עם התינוקת.‬
‫טוב, ילדים…‬
‫מה קרה?‬
‫לא קרה כלום, אבא. יש כמה בעיות בעבודה.‬
‫וכמה גדולות הבעיות האלה?‬
‫מה אני אגיד לך, אבא? בוא נראה…‬
‫בוס במאפיה המרוקאית‬
‫הכניס תריסר מבני ארצו לבית החולים‬
‫כי הם העזו לעשות איתנו עסקים.‬
‫ואם לא נסגור את החנות‬ ‫וניתן לו עשרה מיליון, הוא ידקור אותנו.‬
‫אבל זה בקטנה.‬
‫מה שהורג לי את התיאבון‬
‫זה שאם לא נמכור 80 אלף קלטות בחודש‬ ‫ונחזיר 200 מיליון לדון מריו,‬
‫הלך על האחים פרטסיו.‬
‫מה אתה אומר? הבעיות גדולות מספיק, אבא?‬
‫אנג'לו.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫על מה?‬
‫מה "על מה?" על המניאק שמאיים עליהם!‬
‫אה, כן.‬
‫לדעתי אפשר לפתור את זה.‬
‫אם מישהו ילך ויסביר את המצב כמו שצריך,‬
‫בנימוס, כמובן, אבל בתקיפות…‬
‫אני חושב שאפשר לפתור את זה.‬
‫חבר'ה, ברצינות, אם לא תאכלו את הפסטה,‬ ‫אני אוכל אותה. חבל שהיא תתבזבז.‬
‫אנג'ולה, אתה בטוח שאתה רק רוצה קצת ציוד?‬
‫אם תרצה, נבוא איתך.‬
‫פרנצ'סקו אמר שהייתם כמו אחים בכלא.‬
‫תודה, אין צורך.‬ ‫אנחנו מתכננים לנהל שיחה ידידותית.‬
‫הייתה איזו אי-הבנה,‬ ‫ואנחנו צריכים רק כמה אביזרי במה.‬
‫רק ללילה אחד. אחזיר את הכול מחר.‬
‫אנג'ולה, ארזתי לך רק את המינימום ההכרחי.‬
‫תגיד לי אם אתה צריך עוד משהו.‬
‫מה אתה מכין?‬
‫אהבת?‬
‫אנחנו מתכוננים לערב השנה החדשה.‬
‫חצי קילו TNT עם פתיל של 30 שניות.‬
‫זה כמו פצצת אטום.‬ ‫עכשיו רק צריך להמציא לזה שם.‬
‫משהו בומבסטי, מרשים.‬
‫כמה כאלה יש לך?‬
‫…הכוריאוגרפיה והכוריאוגרף היפהפה!‬
‫כי הוא רקדן נהדר.‬ ‫פשוט נהדר כמה שהוא לא יודע לרקוד!‬
‫חברים יקרים, סוף טוב, הכול טוב…‬
‫מה אתם עושים?‬
‫בגדול, הורדנו את האנטנה,‬ ‫ועכשיו אנחנו מושכים אותה עם חוט.‬
‫שניכם רוצים למות?‬
‫למות? לא.‬
‫וחוץ מזה, אנחנו לא שניים, אלא…‬
‫שלושה.‬
‫תקשיב, אני אגיד לך את האמת.‬
‫זה הלילה הכי טוב בחיים שלי.‬
‫תאמין לי, המחשבה שאחזור הביתה‬ ‫בלי לירות אפילו פעם אחת‬
‫מכאיבה לי בלב.‬
‫אז אלא אם כן תעשה משהו טיפשי‬ ‫ותכריח אותי ללחוץ על ההדק…‬
‫אני אזיין אותך…‬ ‫-בדיוק לזה התכוונתי!‬
‫בבקשה, תגיד רק עוד מילה אחת‬ ‫ואדפוק לך כדור בראש,‬
‫והמוח המרוקאי שלך יתפזר בכל מקום!‬
‫בסדר, בוא איתי. לך.‬
‫על הברכיים.‬
‫תקשיב.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו, כי…‬
‫אני יודע שאנחנו נראים לפעמים‬ ‫קצת תמימים ומבולבלים…‬
‫ולפעמים זה נכון, אבל…‬
‫לא הפעם.‬
‫יש לך 24 שעות לעזוב את נאפולי‬ ‫ולא לחזור לעולם.‬
‫ותזכור…‬
‫האחים פרטסיו…‬
‫סולחים רק פעם אחת.‬
‫ותזכור…‬
‫האחים פרטסיו…‬
‫סולחים רק פעם אחת!‬
‫לא חשוב, זה…‬
‫היה אמור לקרות משהו‬ ‫שיצדיק את התיאטרליות שלי.‬
‫אבל כנראה…‬ ‫-אולי הייתה תקלה.‬
‫ברור, תכננו סצנה שלמה, ובסוף עשינו מעצמנו…‬
‫מאותו רגע ואילך, הכול התקדם במהירות.‬
‫- הקלטות של אֶרי‬ ‫הממד האידאלי לסאונד צלול -‬
‫פורצ'לה הפכה לשכונת "הקלטות של אֶרי".‬
‫העסק שלנו פרנס חצי מהשכונה.‬
‫ובכל יום כמות הלקוחות בחנות שלנו‬ ‫גדלה פי שניים,‬
‫ואז פי שלושה, ואז פי מאה.‬
‫…כולם. האדון בשורה הראשונה, בוא נסכם.‬
‫אלף קלטות של שירי חג מולד, ועוד 200 זוקרו,‬
‫ואסקו רוסי, ונוסיף גם U2.‬ ‫נתראה בעוד שעתיים.‬
‫אם אתה רעב, תתכבד בפיצה בחינם, על חשבוננו.‬
‫חנות התקליטים‬ ‫קיבלה עכשיו הזמנות סיטונאיות בלבד,‬
‫כי לב העסק שלנו עבר למעבדות.‬
‫היו לנו עשר מעבדות שעבדו בלי הפסקה.‬
‫שכרנו יותר מ-100 עובדים כדי לעמוד בקצב.‬
‫קדימה.‬
‫התפוצה שלנו‬ ‫הייתה גדולה בהרבה מזו של המפיצים הרשמיים,‬
‫ו"הקלטות של אֶרי"‬ ‫הגיעו גם לערים שלא הייתה בהן חנות תקליטים.‬
‫לילדים רבים הייתה עכשיו גישה למוזיקה.‬
‫ונוסף על תחושת הסיפוק האישי,‬
‫גם הרווחנו קצת כסף.‬
‫טוב, האמת שזה היה הרבה יותר מ"קצת כסף".‬
‫באמצע שנות ה-80,‬ ‫הרווחנו בשבוע אחד הרבה יותר‬
‫ממה שאדם רגיל מרוויח בכל חייו.‬
‫מאה ושלושים!‬
‫אתה מרגיש מוזר כשפתאום יש לך כסף לכל דבר.‬
‫יכולנו לקנות כל מה שרצינו.‬
‫- דיסקוטק שני הברבורים -‬
‫ואני מודה שלפעמים פינקנו את עצמנו.‬
‫אֶרי, בוא כבר!‬
‫אנג'לו, בחייך… יש פה המון אנשים. אני לא…‬
‫אז מה?‬ ‫-עדיף שאלך הביתה. אני…‬
‫די, אֶרי. מה סיכמנו? תבוא, תנגן כמה שירים,‬
‫ונעזוב, בסדר?‬
‫למה אנחנו צריכים לעשות את זה? אני לא מבין.‬ ‫-יש הרבה סיבות.‬
‫אחת, כי משלמים לנו.‬
‫שתיים, כי ככה תקדם את המותג.‬
‫ושלוש, כי אתה תמיד לבד בחנות,‬ ‫מקשיב למשהו באוזניות שלך!‬
‫איך זה קשור…‬ ‫-אתה תמיד לבד. זה עצוב, בסדר?‬
‫ועכשיו, הרגע הכי טוב בלילה המדהים הזה.‬
‫קבלו במחיאות כפיים את האורח המיוחד שלנו,‬ ‫"הקלטות של אֶרי"!‬
‫כולם להרים ידיים!‬
‫אֶרי, אין עליך! אני מעריץ ענק שלך.‬
‫כבר נפגשנו?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני מפורצ'לה.‬
‫אחי מנצל את זה ו…‬
‫הוא מכריח אותי לבוא לאירועים האלה, אבל…‬
‫כלומר, אני נהנה להכין קלטות.‬
‫בעצם, הבטחתי לך‬ ‫קלטת שירי ניו-רומנטיק ולא קיימתי.‬
‫אני מניח שאני חייב לך התנצלות.‬ ‫-נכון.‬
‫באתי לחנות פעמיים ולא היית שם.‬ ‫לא אתה ולא הקלטת.‬
‫את צודקת,‬ ‫אבל אני כבר לא עובד בחנות התקליטים.‬
‫התרחבנו למקומות אחרים עכשיו, אז…‬
‫לא תמצאי אותי בחנות.‬ ‫לא חשוב! איך אני יכול לפצות אותך?‬
‫איך בחור בדרך כלל מפצה בחורה?‬
‫גם אני שאלתי את עצמי‬ ‫איך בחור יכול לפצות בחורה…‬
‫אֶרי, אין עליך!‬ ‫-תודה.‬
‫אני יכול להכין לך‬ ‫קלטת שירי ניו-רומנטיק. עכשיו.‬
‫בואי איתי למעבדה. כל הציוד שם…‬
‫המעבדה?‬ ‫-כן, המעבדה.‬
‫טוב, זה סוג של מעבדה, אבל בלי מדענים.‬
‫אנחנו מעתיקים שם את הקלטות.‬
‫אנחנו קוראים להן מעבדות, אבל…‬
‫כשחושבים על זה,‬ ‫אני לא יודע למה אנחנו קוראים להן ככה.‬
‫בכל מקרה, נלך ואראה לך.‬
‫עכשיו? בשתיים לפנות בוקר?‬
‫לא, לא עכשיו… עדיף שלא.‬
‫השעה שתיים לפנות בוקר.‬
‫אולי מחר?‬
‫ערב טוב.‬
‫-בנות, קרואסון או גראפה?‬
‫סלבטורה?‬
‫מי הבחור שמסתובב בשכונה בלמבורגיני צהובה?‬
‫אחד האחים פרטסיו, הצעיר ביותר.‬
‫מה האחים פרטסיו עושים‬ ‫שיש להם כסף ללמבורגיני?‬
‫אתה לא מכיר אותם, דון קרמינה?‬
‫הם הבעלים של "הקלטות של אֶרי".‬
‫מוכרים את הקלטות שלהם בכל מקום.‬ ‫הם מפורסמים.‬
‫סלבטורה, לך תביא לי קלטת אחת.‬ ‫אני סקרן לשמוע.‬
‫ואלה המעבדות.‬
‫כלומר, אחת המעבדות.‬
‫יש לנו עשר.‬
‫אז עברתי להיות די-ג'יי כאן.‬
‫רוצה לשמוע משהו נחמד?‬
‫לא שומעים כלום.‬
‫אה, כן.‬
‫"הם מארחים לנו חברה‬‫…"‬
‫מה השיר הזה?‬
‫שרו אותו אתמול בפסטיבל סן רמו.‬
‫מחר נתחיל למכור את הקלטות,‬ ‫עשרה ימים לפני ההשקה הרשמית.‬
‫תמכור את השירים מהפסטיבל‬ ‫לפני ההשקה הרשמית?‬
‫אתה די-ג'יי מוזר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא, פשוט…‬
‫המוזיקה הזאת שייכת לאנשים אחרים.‬
‫כן. כלומר, זה מה שדי-ג'יי עושה.‬
‫הוא משמיע לקהל שלו מוזיקה של אנשים אחרים.‬
‫נכון. כן, ברור.‬
‫אני פשוט לא בטוחה שדי-ג'יי מכין…‬
‫כל כך הרבה קלטות.‬
‫האמת שאני לא יודע כמה קלטות די-ג'יי מכין,‬
‫אבל אני לא כמו כולם.‬
‫לא מוצא חן בעינייך? זה לא טוב?‬
‫כן.‬
‫כן, מוצא חן בעיניי.‬
‫לעזאזל! אנחנו מחפשים אותך כבר שלוש שעות!‬ ‫-זה לא זמן טוב.‬
‫אני עסוק, יש לי פה אורחים…‬ ‫-אֶרי…‬
‫האריה מחפש אותנו.‬
‫הוא רוצה לדבר איתנו. עכשיו.‬
‫עכשיו?‬
‫קדימה!‬
‫אתם!‬
‫תודה.‬
‫מי משלושתכם הוא "הקלטות של אֶרי"?‬
‫בעיקרון, שלושתנו,‬ ‫בייחוד אם אתה מתכוון לחברה.‬
‫אם…‬ ‫-מי מכם הוא אֶרי, לעזאזל?‬
‫הוא.‬
‫בוא איתי. קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה בטח אֶרי המפורסם מ"הקלטות של אֶרי".‬
‫לא פחות ולא יותר!‬ ‫-כבוד גדול!‬
‫הקשבתי לקלטות שלך. הן טובות.‬
‫תודה.‬
‫אתה נהנה?‬
‫אתה נהנה מהמסיבה?‬ ‫-כן, מאוד.‬
‫ראיתי שיש גם…‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו אורחים. כמה חברים באו לביקור.‬
‫אנחנו צעירים, אנחנו אוהבים ליהנות.‬
‫אֶרי.‬
‫אני אדבר איתך בכנות.‬
‫עברתי תקופה לא קלה לאחרונה.‬
‫אחי בכלא,‬ ‫המניאקים ממשרד התובע המחוזי מציקים לי,‬
‫וגם כמה זקנים טיפשים מהמשפחות האחרות.‬
‫פספסתי את מה שכל השכונה מדברת עליו.‬
‫"הקלטות של אֶרי"!‬
‫לא… תודה. באמת, תודה.‬
‫שמעתי שהעסק נהיה רציני.‬
‫אתם מרוויחים הרבה כסף.‬
‫הקלטות שלכם נמכרות בכל איטליה.‬
‫לא בכל איטליה. רק בדרום.‬
‫אתה יודע מה חשבתי לעצמי?‬
‫כדי להרוויח כמוך,‬ ‫אני צריך להסתכן בשלושה מאסרי עולם.‬
‫במה אתה מסתכן?‬
‫בגדול, אני פשוט מכין קלטות.‬
‫אני רק די-ג'יי.‬
‫כמה אחים אתם?‬
‫שלושה.‬
‫מהיום יש ארבעה אחים. גם אני.‬
‫טוב, בלי פניקה. זו הייתה רק הצעה.‬
‫הצעה מבלבלת מאוד.‬
‫וכל הקטע של האחים, אֶרי…‬
‫שלושה, ארבעה… אולי פשוט לא הבנו אותו נכון.‬
‫מה שמעניין אותנו עכשיו זה מוזיקה.‬ ‫זה מה שצריך להעסיק אותנו.‬
‫פוליגרם, לדוגמה.‬
‫תחשבו על פוליגרם.‬ ‫אף אחד לא ציפה שהם יתמזגו עם פיליפס,‬
‫אבל זה הוליד שותפות נהדרת.‬
‫ההבדל הוא שאם פוליגרם‬ ‫היו מסרבים להצעה של פיליפס,‬
‫פיליפס לא היו הורגים אותם בפטיש.‬
‫מה קשור פטיש עכשיו?‬ ‫-קשור מאוד.‬
‫אני מבצע ניתוח מדוקדק וברור‬ ‫של החסרונות ושל היתרונות.‬
‫אין יתרונות.‬ ‫-אי אפשר איתך! בסדר, תגיד מה דעתך!‬
‫עצמאות היא הדבר הכי חשוב.‬
‫לא ניתן לאיזה אידיוט לקחת מאיתנו את העסק.‬
‫הוא לא נראה לי אידיוט בכלל.‬
‫איך אתה בכלל יכול לשקול‬
‫להכניס אותו לעסק שהתאמצנו כל כך לבנות?‬
‫אני שוקל את זה‬ ‫כי לא נראה לי שיש לנו ברירה…‬
‫אם אנחנו רוצים להמשיך לנשום.‬
‫שיחק לנו המזל,‬
‫כי הילד המתולתל ההוא‬ ‫החליט למרוד בהיררכיה העתיקה של עולם הפשע.‬
‫המשפחות הישנות לא אהבו את זה.‬
‫שלושה הרוגים ופצוע אחד‬ ‫בארבע שעות באזור נאפולי.‬
‫…אף על פי שהמלחמה העזה‬ ‫המתחוללת בימים האחרונים‬
‫גבתה כבר חמישה קורבנות…‬
‫…סכסוך בין מבריחי סמים ונשק‬ ‫הוא המניע לטבח במרצ'ניסה.‬
‫ארבעה חברים במשפחה החדשה מתו.‬
‫…מרחץ דמים שבוצע בידי‬‫…‬
‫התמונות האלה צולמו ב…‬
‫המלחמה פרצה באותו לילה,‬
‫ואנחנו והקלטות שלנו נשכחנו לחלוטין.‬
‫אבל הצרות האמיתיות היו עוד לפנינו.‬
‫מי אלה, לעזאזל?‬
‫- נאפולי אלופת איטליה -‬
‫"חיים, חיים שלי‬
‫"הלב של ליבי‬
‫"היית אהבתי הראשונה‬
‫"תמיד תהיי הראשונה והאחרונה שלי‬
‫"חיים, חיים שלי‬‫…‬‫"‬
‫חבר'ה, צריך לזוז.‬ ‫-לאן? המסיבה פה.‬
‫המסיבה נגמרה. תסתובב.‬
‫איך אני אסתובב?‬ ‫-פשוט תסתובב!‬
‫קדימה, פפה! זוזו הצידה, בבקשה!‬ ‫-סליחה, חברים?‬
‫חבר'ה, זוזו! בבקשה, זוזו מהדרך!‬
‫בתוך תוכנו ידענו‬ ‫שהרגע הזה יגיע במוקדם או במאוחר.‬
‫הלך עלינו! אנחנו מופיעים בעמוד הראשון.‬
‫"פיראטים"!‬ ‫ככה הם קוראים לנו עכשיו, "פיראטים".‬
‫מה הקשר שלנו לפיראטים?‬
‫אני דווקא אוהב את הכינוי.‬ ‫יש בו משהו פואטי.‬
‫ידעתי שהמשטרה תופיע בסוף.‬
‫לא שמעת? זה "פואטי".‬ ‫תסביר לי מה פואטי בזה!‬
‫אתה יודע איך פיראטים נראים?‬ ‫עין אחת, יד קרס…‬
‫למי אכפת איך קוראים לנו?‬ ‫-לי אכפת.‬
‫לך תדע על כמה מעבדות המשטרה פשטה,‬ ‫אבל אתה תקוע על "פיראטים"!‬
‫בסדר, אבל איזו עילה יש להם?‬
‫מה הם יכולים לעשות?‬ ‫לא עשינו שום דבר בלתי חוקי.‬
‫פשטו על שלוש מעבדות.‬ ‫נראה לך שזה היה קורה אם הכול היה חוקי?‬
‫לדעתי אנחנו בשטח אפור של החוק.‬
‫גם אם הפרנו חוקים כלשהם,‬ ‫הם מעטים ומעורפלים.‬
‫אנחנו עובדים בשחור, אנחנו לא משלמים מיסים,‬
‫אנחנו לא מוציאים קבלות,‬ ‫אין לנו קופה רושמת…‬
‫הבעיה היא לא הקופה! ב"בר ג'יאני"‬ ‫אף פעם לא הייתה קופה, והוא עדיין פתוח.‬
‫ג'יאני מ"בר ג'יאני" נוהג בלמבורגיני?‬
‫שוב התחלנו עם הלמבורגיני המחורבנת!‬
‫הוא פשוט לא סובל אותה.‬
‫אתם יודעים מה זה?‬ ‫סתם תכסיס שנועד להפחיד אותנו.‬
‫זה קפטן ריצ'רדי.‬
‫הוא תמיד הקפיד לאכוף את החוק,‬ ‫עוד מאז שהברחתי סיגריות.‬
‫הוא רק אדם אחד.‬ ‫במקרה הכי גרוע, הוא יאט את הייצור שלנו.‬
‫אסור לנו להאט את הייצור!‬
‫הם רוצים מלחמה?‬
‫בסדר. אנחנו נתכונן לניצחון במלחמה הזאת.‬
‫וגם נקנה קופה.‬
‫"כל נכסי ההון יהיו ניתנים להעברה.‬ ‫ובאתי על החתום…"‬
‫יצרנו תשתית עסקית חוקית למראה עין.‬
‫ביום אחד הקמנו את "הקלטות של אֶרי בע"מ",‬
‫"פרנצ'סקה ייבוא", "תאגיד תרזה",‬ ‫"אֶרי מופעים" ו"טי-אן-אף פתרונות".‬
‫החברות האלה עזרו לנו להלבין כספים‬
‫ושימשו גם כערוץ רשמי‬ ‫לעסקים עם לקוחות גדולים.‬
‫עשר מעבדות כבר לא הספיקו לנו.‬ ‫הקמנו 20 מעבדות.‬
‫יש שלוש דירות פנויות.‬ ‫אתם רוצים לראות אותן?‬
‫כמה דמי השכירות?‬ ‫-תלוי איזו דירה תבחרו.‬
‫לא, התכוונתי לדמי השכירות של כל הבניין.‬
‫תגיד לשאר הדיירים‬ ‫שאנחנו נשלם עליהם מעכשיו.‬
‫אלוהים, למה אתם רוצים לשלם על כולם?‬
‫בדיוק כדי להימנע משאלות כאלה.‬
‫דרך אגב, ניקח את כל שלוש הדירות.‬
‫ועוד חמש מעבדות נוספות בהיכון‬ ‫למקרה שהמשטרה הפיננסית תפשוט עלינו.‬
‫והמשטרה הפיננסית סירבה לוותר.‬
‫אבל עד אז כבר היינו מוכנים למלחמה.‬
‫כן?‬ ‫-המשטרה הפיננסית.‬
‫הגענו לפשוט על הבניין. לפתוח, בבקשה.‬
‫מספר העובדים שלנו הוכפל.‬ ‫פרנסנו מאות משפחות, וכולם אהבו אותנו.‬
‫כן?‬ ‫-המשטרה הפיננסית.‬
‫לפתוח, בבקשה.‬ ‫-אני לא רוצה לקנות כלום.‬
‫תשברו את הדלת המזוינת!‬
‫קדימה!‬
‫מהר, חבר'ה!‬
‫חבר'ה, כמו שאתם רואים,‬ ‫המקום הזה גדול פי 50,000 מהקודם.‬
‫אנחנו נסתדר כאן, תסמכו עליי.‬
‫לדעתי, בעיית הזיופים היא בעיה רצינית מאוד.‬
‫סליחה, אסור לצלם פה.‬
‫הפעילות של המשטרה הפיננסית‬ ‫משכה תשומת לב תקשורתית.‬
‫זה עסק.‬ ‫-כן.‬
‫הם מרמים את המדינה ומפרים זכויות יוצרים‬ ‫כדי לשלשל לכיסם אלפי לירות.‬
‫מיהם הפיראטים? הם האנשים שמזייפים… מוזיקה.‬
‫המונח "פיראט" היה בשימוש נפוץ.‬
‫כולם ידעו שמדובר בעסק משתלם‬ ‫ויחסית לא מסוכן,‬
‫ותעשיית העותקים הפיראטים‬ ‫גדלה פי עשרה בתוך חודשים ספורים.‬
‫מה לעזאזל הוא עושה?‬
‫מה זה?‬
‫קלטות, אדוני. מה נראה לך?‬
‫הנה, תראה.‬
‫יש לי אפילו את השירים‬ ‫מפסטיבל סן רמו הנוכחי.‬
‫אתה מנסה לעבוד עליי?‬
‫הפסטיבל נפתח רק אתמול בלילה.‬ ‫-נו, אז מה?‬
‫אם אתה רוצה, זה 5,000 לירה.‬
‫חמשת אלפים לירה?‬
‫כן, אבל הצליל מושלם. באחריות.‬
‫אבל אם זה יקר לך…‬
‫מנחשים לאיזה מותג‬ ‫עשו הכי הרבה עותקים פיראטים באיטליה?‬
‫…אתה יכול לקנות את הזיוף.‬
‫מה זאת אומרת, "הזיוף"?‬
‫אדוני, סליחה, אבל…‬
‫זה זיוף מקורי!‬
‫ארבעה זה לא מספיק, אני צריך לפחות שבעה.‬
‫מושבים בצד? השתגעת?‬
‫אתה רוצה שחמי יהרוג אותי? אין סיכוי.‬
‫התחלנו לאבד פרופורציות.‬
‫המצב יוצא משליטה.‬
‫חכה שנייה, מימו. תמתין על הקו, בבקשה.‬
‫ריצ'רדי, דבר כבר. אתה לא רואה שאני עסוק?‬
‫אני צריך צו מעצר.‬
‫למי אתה צריך צו מעצר?‬
‫לזייפני קלטות מוזיקה.‬
‫אתה רוצה לעצור אנשים שמכינים קלטות?‬
‫הם מכינים הרבה קלטות, קולונל.‬
‫מוכרים אותן בשווקים בנאפולי‬ ‫ובכל רחבי איטליה.‬
‫פשטנו על המעבדות שלהם, אבל הם ממשיכים.‬ ‫אין ברירה אלא לעצור אותם.‬
‫ומבריחי הסיגריות? שנהרוג אותם?‬
‫וסוחרי הסמים? שנשרוף אותם?‬ ‫-אני רוצה שיהיה ברור, מדובר בעסק ענק.‬
‫הם מוכרים קלטות של שירים מפסטיבל סן רמו‬ ‫בזמן שהפסטיבל עוד בעיצומו!‬
‫אפילו יש זיופים של העותקים הפיראטים שלהם.‬
‫זה מבלבל מאוד!‬
‫אני באמת מבולבל. יש לך ראיות?‬
‫דוכני השוק בנאפולי מלאים בקלטות!‬
‫מה אני אמור להגיד לשופט?‬
‫נצא לטיול על שפת הים, נקנה לנו בייגל ו…‬
‫אולי לא הייתי ברור.‬ ‫-לא, ריצ'רדי. תעשה לי טובה.‬
‫אני לא רוצה לראות אותך שוב הבוקר.‬ ‫-אני…‬
‫לא! אני באמצע‬ ‫ניסיון שכנוע מסובך מאוד כרגע.‬
‫ואם אאבד ריכוז, איכשל.‬
‫עכשיו לך. קדימה!‬
‫מימו, תקשיב, בדיוק עלה לי רעיון.‬ ‫תגיד לי אם הוא מוצא חן בעיניך.‬
‫אני אבוא עם עשר ניידות ואסגור את כולכם.‬
‫לא ימכרו עוד קפה בורגטי. הוא ייעלם מהעולם.‬
‫כמה זמן אני עוד צריך לחכות‬ ‫ל-500 העותקים של אנטונלו ונדיטי?‬
‫אני פה כבר חצי שעה!‬ ‫-אני בטוח שהם כאן.‬
‫כן!‬
‫אני לא יודע אם מר אֶרי…‬ ‫אתה יודע, כתבתי שיר אהבה…‬
‫היית פה גם אתמול!‬ ‫-אני פה כל יום. אני…‬
‫אני רוצה לדבר עם מר אֶרי.‬
‫אני צריך לתת לו את הקלטת שלי.‬ ‫-זה לא עובד ככה!‬
‫איפה התקליטים של המוזיקה הלטינית?‬ ‫-אֶרי! הקלטת שלי פה!‬
‫אני חולם להיות זמר.‬
‫יש לי קול יפה. אני אשיר לך.‬ ‫-לא! בלי לשיר פה, בבקשה!‬
‫שירים נולדים מתוך כאב.‬ ‫-צ'ירו, תטפל בזה.‬
‫הקול שלך באמת יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫בוא איתי.‬ ‫-זו האמת!‬
‫בוא איתי. תודה.‬
‫אֶרי, אמרתי לך מאה פעם,‬ ‫כשאתה יורד לדלפק, אל תדבר עם הזמרים!‬
‫אחרת הם מתחילים לריב.‬
‫פפי, אני מבין אותם.‬ ‫זו הדרך היחידה שמישהו ישמע אותם.‬
‫אֶרי, מה הסיפור?‬
‫תמיד התמקדנו במוזיקה איטלקית ובינלאומית,‬ ‫לא בזמרים חובבים.‬
‫ועוד משהו. מספיק עם הפלמנקו.‬
‫פלמנקו?‬ ‫-כן, פלמנקו.‬
‫האובססיה שלך למוזיקה ספרדית לא הגיונית.‬
‫בגלל זה כל התקליטים נעלמו. תקשיב לי,‬
‫דבר ראשון, זה לא פלמנקו, זו מוזיקה לטינית.‬
‫ודבר שני, מוזיקה לטינית היא העתיד.‬
‫מה? כשהם רואים שהשירים בספרדית,‬ ‫הם לא קונים את הקלטות.‬
‫אנחנו צריכים להכין קלטות של שירי קודש.‬
‫קלטות של מוזיקה כנסייתית?‬ ‫-כן.‬
‫כבר פנו אליי חמישה חברים בכנסייה.‬
‫לדעתי אנחנו צריכים לענות לביקוש…‬
‫מי החפרפרת?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך אתה מוכר קלטות של פסטיבל סן רמו‬ ‫בזמן שהפסטיבל עדיין בעיצומו?‬
‫מישהו מהטלוויזיה הציבורית‬ ‫מעביר לך את העותקים המקוריים. מי?‬
‫למה לי לספר לך?‬
‫הוא מצחיק!‬
‫הוא מצחיק… כן.‬
‫ילד, אנשים סופרים עד עשר‬ ‫לפני שהם מדברים איתי.‬
‫עוד לא ראיתי אותך מתחיל לספור.‬ ‫-לא, בואו לא נריב.‬
‫קודם כול, ברור שהקפטן נמצא כאן כאזרח פרטי,‬
‫כי הוא בא בלי גיבוי ובלי צו מעצר, אז…‬
‫אולי נשתה קפה? לך תביא לנו שלוש כוסות קפה.‬
‫אני אשאל רק עוד פעם אחת. מי החפרפרת?‬
‫נראה לך שאתה יכול להפחיד אותי?‬
‫נלחמתי בבריונים כמוך מאז שהייתי קטן.‬
‫שונאים אותי רק בגלל מה שאני.‬ ‫-מה אתה?‬
‫אתה משחק אותה די-ג'יי, אבל אתה סתם זייפן.‬
‫אין לך כישרון!‬
‫אתה לא יכול לסבול‬ ‫שמישהו עושה דברים קצת אחרת בשכונה!‬
‫יש לך מזל שאתה עדיין אדם חופשי!‬
‫אבל אני מבטיח לך שאכניס אותך לכלא‬ ‫ואוודא שלעולם לא תשתחרר!‬
‫נשלח שלוש ניידות!‬ ‫אתם לא צריכים להיות פה בכלל!‬
‫החנות הזאת בלתי חוקית!‬
‫היי, קרלו.‬
‫תמיד טוב לשמוע ממך.‬
‫תקשיב, יש עוד טעות ברשימת הקונים הגדולים.‬
‫תסתכל טוב על האות ק'.‬
‫כן, ק' כמו קילו.‬
‫כן.‬
‫מופיעה לי פה‬ ‫הזמנה של קלטות ריקות בחמישה מיליארד לירה‬
‫על שם "הקלטות של אֶרי בע"מ".‬
‫אני צריך להציג‬ ‫את המסמכים האלה למועצת המנהלים,‬
‫ואין לי זמן לעבור על כל פריט ברשימה…‬
‫מה? זו לא טעות?‬
‫מי לעזאזל קונה קלטות ריקות‬ ‫בחמישה מיליארד לירה?‬
‫היי, סטפניה.‬
‫רבותיי, אני רוצה לומר‬ ‫שלכבוד הוא לי לפגוש אתכם פנים אל פנים.‬
‫אתה בטח אֶרי.‬ ‫-כן.‬
‫הקשבתי לקלטות שלך.‬
‫הן מדהימות! אני מעריץ גדול.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה בטח פפה.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫אנג'לו?‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫זה קרלו פינסקי, מנהל המכירות המוכשר שלנו.‬
‫כבר אכלתם?‬
‫הזמנתי לנו שולחן במסעדת דגים.‬
‫אני יודע, אתם בטח חושבים,‬ ‫"מסעדת דגים במילאנו…"‬
‫תנו לי לשנות את דעתכם.‬
‫אתה עם רכב?‬ ‫-כן.‬
‫בואו איתנו.‬
‫הנה היינות הלבנים.‬
‫טנוטה סנטינייציו.‬
‫כמה בקבוקים ייצרו השנה?‬ ‫-למרבה הצער, פחות מ-100.‬
‫אבל למזלנו השגנו שניים מהם.‬ ‫-בסדר, ניקח את שניהם לרגל המאורע.‬
‫אתם רוצים לטעום יין לבן מעניין?‬
‫אני לא בטוח שתאהבו אותו.‬ ‫יש לו טעם חזק ומינרלי.‬
‫הוא טוב. ניקח אותו.‬
‫רבותיי, אני אדבר בכנות‬ ‫לגבי הסיבה שהזמנתי אתכם לכאן.‬
‫אתם ודאי יודעים שהחברה שלנו,‬
‫נוסף על כל הדברים האחרים שהיא עושה,‬
‫תמיד התעניינה מאוד במיזמים חדשים.‬
‫ואני חייב לומר‬ ‫שהמיזם שלכם משך מייד את תשומת ליבנו.‬
‫אני אקצר. אנחנו מעוניינים מאוד‬
‫לחתום איתכם על בלעדיות לאספקת קלטות ריקות.‬
‫רגע, אני חייב להגיד לכם…‬
‫קרלו בועט בי מתחת לשולחן.‬
‫הוא כועס עליי, אבל אני בכל זאת אגיד את זה.‬
‫יש לנו בשבילכם הצעה מפתה מאוד‬
‫שלדעתי תתקשו לסרב לה.‬
‫סליחה, אפרופו דברים מפתים… מתאבנים.‬
‫דריו?‬ ‫-כן, אדוני?‬
‫אפשר לקבל כמה מתאבנים, בבקשה?‬
‫כן, כמובן.‬
‫זה היה ארטורו מריה ברמבני, מנכ"ל ***.‬
‫שם קבוע ברשימת "עשרת מובילי השכר באיטליה"‬ ‫של פורבס.‬
‫הוא אמר שכל המעורבים בדבר‬ ‫יצאו נשכרים מהסכם בלעדיות.‬
‫גידול של יותר מ-30% בהכנסות,‬ ‫משלוח ללא עיכוב בהתאמה אישית.‬
‫הנחות עמוקות‬ ‫ומסגרת אשראי כמעט בלתי מוגבלת.‬
‫רבותיי, שמחתי להכיר.‬
‫ג'וליו המקסים יסיע אתכם עכשיו לשדה התעופה.‬ ‫נהיה בקשר בקרוב.‬
‫טוב, תודה על הפגישה הנעימה.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה, ארטורו.‬
‫בוא לבקר אותנו בנאפולי.‬
‫אני אבוא, ברור.‬
‫טוב, סעו. נסיעה טובה!‬ ‫-תודה.‬
‫טיסה נעימה! ביי!‬
‫מדהים!‬
‫אתה קולט? יש להם נתח שוק של 70%,‬ ‫והשגנו אותם!‬
‫מחר המניאקים מ**** ו**** יאכלו את הלב.‬
‫אלה חדשות מעולות! למה אתה לא שמח?‬
‫ארטורו, בחייך!‬
‫כולם יודעים מה הם עושים עם הקלטות.‬
‫אני לא יודע. אתה יודע?‬
‫דיברנו על זה בארוחה?‬ ‫לא דיברנו על זה, אנחנו לא יודעים.‬
‫חוץ מזה, קרלו,‬ ‫אנחנו מוכרים להם קלטות ריקות.‬
‫מה הם כבר יכולים לעשות איתן?‬
‫בעצם, רוצה לדעת את האמת?‬ ‫בשביל 15 מיליארד בשנה,‬
‫מצידי שישתמשו בהן כדי לצוד לווייתנים,‬ ‫לבנות מוקשים, להעשיר אורניום.‬
‫לא מזיז לי!‬
‫הדגים לא היו טובים.‬
‫אבל כל השאר היה טוב. עשינו עסקה מצוינת.‬
‫ועוד איך! עם ההנחה שהוא הציע לנו,‬
‫נגדיל את ההכנסות ב-25% מינימום.‬
‫תעצור בצד, בבקשה.‬
‫כאן?‬ ‫-כן!‬
‫אֶרי, מה אתה עושה?‬
‫אנחנו נאחר לטיסה! אנריקו!‬
‫אנריקו!‬
‫אֶרי, השתגעת?‬
‫- מהפכת האודיו הדיגיטלי -‬
‫אֶרי!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫איך היה במילאנו?‬
‫היה טוב. הבאתי לך מתנה.‬
‫הכול בסדר, אֶרי? אתה נראה מוזר.‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫סגרנו עסקה שתכניס לנו הרבה כסף.‬
‫אז למה אתה לא שמח?‬
‫לא יודע. במבט לאחור, כל הקרקס הזה…‬
‫הצדפות במילאנו,‬ ‫מנהל המכירות, המשטרה הפיננסית…‬
‫רק רציתי להיות די-ג'יי.‬
‫תרזה, אם כבר לא אהיה‬ ‫אֶרי מ "הקלטות של אֶרי",‬
‫תישארי איתי?‬
‫לא, אֶרי. לא.‬
‫דבר ראשון, אני עדיין מחכה‬ ‫לקלטת ההיא של שירי ניו-רומנטיק.‬
‫ודבר שני, אני לא יכולה‬ ‫להמשיך לקבל מתנות גרועות כל כך.‬
‫את לא אוהבת את הכדור עם הדואומו?‬
‫מוזר, כי הוא יפהפה.‬
‫אני לא רוצה לקלקל את ההפתעה,‬
‫אבל אולי כדאי שתנערי אותו.‬
‫כי כשעושים את זה, קורה משהו…‬
‫הכול משתנה.‬
‫חכה רגע, אדוני. בוא נצלם תמונה עם הסנדק.‬
‫בבקשה, אדוני.‬ ‫-אני בא! הסנדק כאן!‬
‫תודה רבה.‬
‫אנריקו היקר, אני רוצה להודות לך שוב‬ ‫על הכבוד האדיר שהענקת לי.‬
‫אל תדבר שטויות.‬ ‫אני מודה לך על כל מה שעשית בשבילנו.‬
‫אני חייב לזוז.‬ ‫הטיסה שלי ממריאה בעוד שעה וחצי.‬
‫אתה עוזב?‬
‫המוצרלה הטרייה מבפטיפייה תכף מגיעה.‬
‫אני יודע, ידידי היקר.‬
‫יש לי פגישה מחר על הבוקר.‬ ‫פגישה משעממת מאוד שאסור לי להחמיץ.‬
‫יש לנו גם חברת תקליטים, אתה יודע.‬
‫מדי פעם אני צריך לפגוש את כולם‬ ‫ולעשות להם קצת הצגות.‬
‫אבל לפני שאלך, הבאתי משהו לכרמן הקטנה.‬
‫ולטר!‬
‫אלוהים, ארטורו! אתה משהו מיוחד!‬
‫זה יפהפה!‬
‫זקן אוכל ספגטי.‬
‫לא, זה "גבר אוכל ספגטי". זה השם של הציור.‬
‫הוא של צייר מפורסם בשם גוטוזו.‬
‫הוא מת לא מזמן,‬ ‫אז הערך של הציור בטוח יעלה.‬
‫מעניין כמה שילמת עליו.‬ ‫הוא גדול כל כך… פפינו!‬
‫כן?‬ ‫-תראה את המתנה שארטורו נתן לי.‬
‫בוא, תראה.‬ ‫-ואו! זה יפהפה!‬
‫מה זה? זקן אוכל פסטה?‬ ‫-לא!‬
‫זה "גבר אוכל ספגטי", ציור מפורסם מאוד.‬
‫סלח לאחי. הוא בור ועם הארץ.‬
‫זה אדם מבוגר ש…‬ ‫-פפה?‬
‫מה?‬ ‫-אני הולכת לקחת קינוח. הבנות עם אבא שלך.‬
‫תשגיח עליהן.‬
‫אני זז.‬
‫אני חוזר למילאנו.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אדבר איתך ביום שני על הדבר ההוא.‬
‫בנות, תתנהגו יפה, אל תעייפו את סבא.‬
‫אבא, אתה צריך הפסקה? הן נוראיות.‬ ‫-אין סיכוי!‬
‫סוף סוף אני זוכה ליהנות מהנכדות שלי.‬ ‫אתן רוצות להישאר עם סבא?‬
‫כן!‬ ‫-רואה, פפי?‬
‫לך תדבר עם אימא שלך. תרגיע אותה.‬
‫היא קוראת בעיתונים‬ ‫על פיראטים, משטרה פיננסית…‬
‫היא דואגת.‬ ‫-כמה פעמים צריך להגיד לכם?‬
‫אתם לא צריכים לדאוג, אין שום…‬
‫אנג'לו, אתה יכול להגיד לאבא שהכול בסדר?‬
‫אני אלך להביא מים לילדות.‬
‫קפטן אחד במשטרה הפיננסית‬ ‫מחפש איך לדפוק אותנו,‬
‫אבל אנחנו חכמים יותר!‬
‫כן, אבל…‬ ‫-את לא הדודה מהפעם הקודמת.‬
‫את דודה חדשה.‬ ‫-על מה את מדברת, מתוקה?‬
‫הילדות האלה…‬ ‫-כן.‬
‫בואי ניקח לנו שתייה.‬
‫הן תמיד עם אימא שלהן.‬
‫הן אף פעם לא רואות את אבא שלהן,‬ ‫הן חיות בעולם פנטזיה משלהן.‬
‫יפהפייה! אלוהים, היא יפהפייה!‬
‫לדעתי היא ירשה את את העיניים שלך.‬ ‫נראה לי שהן יהיו כחולות.‬
‫היא ירשה גם את הפה שלך.‬
‫לא, אנחנו חושבים‬ ‫שהיא ירשה את הפה של סבא גייטנו.‬
‫בקיצור, אין בה כלום מאנריקו.‬
‫יש בה משהו ממנו. המבט.‬
‫היא תמיד נראית כאילו היא מחפשת משהו.‬
‫יש לי שאלה. לדעתכן…‬
‫פפי, תורך יגיע. אל תדאג.‬
‫בן כמה האיש בציור?‬
‫אתה לא יכול לשאול את זה ככה!‬ ‫אתה רומז להן מה התשובה!‬
‫שאלתי…‬ ‫-שאלת בן כמה…‬
‫כלומר, השאלה הייתה בסדר…‬ ‫-אז למה אתה אומר ש…‬
‫לסיכום, הכול ברור. התמונה שלמה.‬
‫אבל זה נכון רק לגבי השוק האנגלו-סקסי.‬
‫בשוק האיטלקי, השוק שהכי מעניין אותנו,‬
‫המצב קטסטרופלי בלשון המעטה.‬
‫על מה אנחנו מדברים?‬ ‫-תעשיית העותקים הפיראטים.‬
‫זה נורא.‬ ‫-כן.‬
‫מגפה אמיתית.‬
‫בסדר, נתחיל בדוגמה שממחישה היטב את הבעיה.‬
‫זוהי חלוקת המכירות לפי חברת תקליטים.‬
‫מאחר שמדובר בנתונים רגישים, השמות חסויים.‬
‫אבל יש שם אחד שאני כן רוצה לחשוף בפניכם.‬
‫העמודה הגבוהה ביותר, ובפער גדול,‬ ‫מייצגת מותג מוזיקה בשם "הקלטות של אֶרי".‬
‫זה מותג פיראטי.‬
‫פיראטי?‬
‫עם נתח שוק של 27%,‬ ‫זהו מותג המוזיקה המוביל באיטליה.‬
‫המספר מזנק ל-85% בדרום איטליה,‬ ‫שבה "הקלטות של אֶרי" נתפס כמותג מקורי,‬
‫כי גם לו קמו זיופים.‬
‫זה מגוחך!‬ ‫-בושה וחרפה!‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-זה שערורייתי.‬
‫אלה נתוני מכירות התקליטים הפופולריים ביותר‬ ‫של כל חברת מוזיקה איטלקית.‬
‫ואלה נתוני מכירות הקלטת הפופולרית ביותר‬ ‫של "הקלטות של אֶרי".‬
‫קלטת שירי פסטיבל סן רמו,‬
‫שיוצאת לשוק בזמן שהפסטיבל עדיין בעיצומו.‬
‫איך?‬ ‫-אנחנו לא יודעים.‬
‫כנראה יש להם חפרפרת בטלוויזיה הציבורית.‬
‫נכון.‬ ‫-אולי, אבל אנחנו לא בטוחים.‬
‫או בפסטיבל סן רמו עצמו.‬ ‫-הנתונים האלה מייצגים מצב חירום.‬
‫הרשויות מודעות למצב.‬
‫משרד הפנים הקצה תקציב מיוחד לפתרון הבעיה.‬
‫המימון יועבר ללא דיחוי,‬ ‫והמטרה היא ליישם מדיניות אפס סובלנות…‬
‫פאק! איפה אתה?‬
‫היי!‬
‫הביתה או למשרד, אדוני?‬ ‫-אנחנו נוסעים לנאפולי. קדימה!‬
‫מהר!‬
‫פתאום הכול השתנה.‬
‫חברות התקליטים‬ ‫והמשטרה הפיננסית פתחו בפעולה.‬
‫הם שינו את סדרי העדיפויות של המשטרה‬ ‫והעניקו קדימות למלחמה בפיראטים.‬
‫ניהול המחלקה החדשה הופקד בידיו‬ ‫של האדם שהוביל את מרבית החקירות והפשיטות.‬
‫מנחשים מי זה היה?‬
‫סיימנו. תודה לכולכם ונתראה בקרוב.‬
‫ארטורו! מה אתה עושה פה?‬
‫באתי אליך ישירות ממילאנו.‬ ‫אנחנו צריכים לדבר בדחיפות.‬
‫לא יכולת להתקשר?‬ ‫-לא, תשכח מהטלפון.‬
‫בוא נדבר.‬ ‫אפשר לדבר בחופשיות? יש מישהו בבית?‬
‫האמת שאני בדיוק יוצא…‬ ‫-אנריקו, תקשיב לי טוב.‬
‫הלכתי לפגישה הבוקר, וכולם שם רתחו מזעם!‬
‫תירגע. מה?‬
‫בחברות התקליטים יודעים עליכם הכול,‬ ‫והם רוצים לסגור לכם את העסק.‬
‫אתם מותג המוזיקה המוביל באיטליה.‬
‫הם פנו לממשלה וקיבלו תקציב.‬
‫הם רוצים לעצור אתכם. אתה מבין או לא?‬
‫אנחנו באמת מותג המוזיקה המוביל באיטליה?‬
‫כן, אבל שמעת מה אמרתי לך חוץ מזה?‬
‫הם מצותתים לטלפונים שלכם.‬
‫ואיך זה שאתם משיגים‬ ‫את השירים של פסיטבל סן רמו לפני כולם?‬
‫זה מחרפן אותם. איך אתם עושים את זה?‬
‫בעצם, אל תגיד לי. אני לא רוצה לדעת.‬
‫אבל עכשיו הגיע הזמן להפסיק.‬
‫תעצור הכול. זה נגמר.‬
‫הרי הכסף שהרווחת לאורך השנים‬
‫ממילא יספיק לשלושת הדורות הבאים.‬
‫ארטורו, אתה באמת חושב שזה קשור לכסף?‬
‫אנריקו, לא נשאר הרבה לך זמן. ימיך ספורים.‬
‫בין היתר, יש עכשיו פיתוח טכנולוגי חדש‬ ‫שיכבוש את השוק.‬
‫קוראים לזה תקליטור.‬
‫זה דיסק שצריך קרן לייזר כדי לקרוא אותו,‬ ‫כמו משהו מסרט מד"ב.‬
‫אני לא מבין בזה כלום,‬
‫אבל הוא דיגיטלי, אז אי אפשר להעתיק אותו.‬
‫אנריקו.‬
‫תפסיק כל עוד אתה יכול.‬
‫אני אומר לך את זה כחבר.‬
‫וכחבר, אני מודה לך.‬
‫אפשר לנגן מוזיקה, לשכפל אותה,‬ ‫אפילו לעשות לה דיגיטציה,‬
‫אבל לעולם אי אפשר לעצור אותה.‬
‫אני חייב לזוז, יש לי פגישה חשובה מאוד.‬
‫אני אתקשר אליך, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫ערב טוב, דון גייטנו! היי.‬
‫הוא כבר התקשר?‬ ‫-לא, עוד לא.‬
‫אז קרן לייזר קוראת את הדבר הזה? אלוהים!‬
‫פפי, זו לא חרב האור מ"מלחמת הכוכבים".‬
‫זו קרן אור על פוליקרבונט‬ ‫שמשתקפת מחיישן אופטי.‬
‫אם משתקף הרבה אור, זה אחת.‬ ‫אם משתקף מעט, זה אפס.‬
‫זה מה שנקרא "דיגיטלי".‬
‫תקשיב, ברמבני בא לדבר איתי.‬
‫מה הוא רצה?‬
‫אנחנו מותג המוזיקה המוביל באיטליה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני אענה, דון גייטנו.‬
‫הלו?‬ ‫-פפה!‬
‫אנג'ולה!‬ ‫-אתה שומע אותי?‬
‫אני שומע רק רעש.‬
‫אתה לא מבין איזה אוכל טוב יש פה!‬
‫יש להם ספגטי מדהים, כמעט שקוף.‬
‫והם מתקדמים מאוד, והכול בזול.‬
‫תספר לי על זה אחר כך.‬ ‫מצאת את מה שאנחנו צריכים?‬
‫כן. אמרתי לך, הם מתקדמים מאוד.‬
‫יש להם מכשיר שנקרא…‬
‫איך קוראים לו?‬ ‫-סי-אל-סי.‬
‫סי-אל-סי, משהו כזה.‬
‫שים לי על זה קצת רוטב.‬
‫המכשיר הזה מעתיק דיסקים ברמה מקצועית.‬
‫והם יכולים לספק לנו גם דיסקים ריקים.‬ ‫-מעולה.‬
‫תקנה תריסר כאלה, תעלה לספינה ותחזור.‬
‫פסטיבל סן רמו נפתח בעוד שבועיים.‬ ‫-בסדר.‬
‫נו? הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר, אֶרי.‬ ‫אמרתי לך, שום דבר לא יעצור אותנו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מבלבל את האויב.‬
‫מתוקה? כן, זה אני.‬
‫מה דעתך שביום הנישואים שלנו,‬
‫במקום להישאר בבית ולצפות בטלוויזיה…‬
‫ניסע השנה לסן רמו‬ ‫ונצפה בפסטיבל בהופעה חיה?‬
‫כן, ניסע כולנו. אני, את…‬
‫פפינו, אחי פפה פרטסיו, ואשתו פרנצ'סקה.‬
‫אנג'לו.. אחי אנג'לו.‬ ‫לא פפה, האח השני, אנג'לו פרטסיו.‬
‫אתה בסדר? אתה נשמע מוזר.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫ניסע כולנו יחד וניקח חדר במלון טוב.‬
‫בסן רמו, קרוב לתיאטרון אריסטון…‬
‫- אריסטון‬ ‫פסטיבל השירים האיטלקי ה-41 -‬
‫- 27–28 בפברואר / 1–2 במרץ 1991 -‬
‫החבילה נמסרה.‬
‫אני חוזר, החבילה נמסרה.‬
‫האחים פרטסיו הגיעו.‬
‫אנחנו לא עוזבים עד שנגלה את זהות החפרפרת‬
‫בפסטיבל סן רמו.‬
‫מבצע מייק יוצא לדרך!‬
‫בואו נכניס את האחים פרטסיו לכלא!‬
‫תיאטרון סן קרלו יפה יותר.‬ ‫-את צודקת, תרזה.‬
‫אפשר לחשוב שהיא יודעת איך הוא נראה!‬
‫אני יודעת!‬ ‫-היית שם פעם?‬
‫כן! למה…‬
‫בואו, חבר'ה. כבר מאוחר.‬
‫לכי.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫אני כבר בא.‬
‫אנריקו פרטסיו מתקרב לטלפון ציבורי.‬
‫הוא מתקשר לחפרפרת! מהר, נאזין לשיחה!‬
‫מאיזה טלפון הוא מתקשר?‬
‫מטלפון ציבורי בלובי.‬
‫לעזאזל, יש ארבעה טלפונים בלובי!‬
‫אני צריך את הטלפון המדויק‬ ‫כדי להתחבר לשיחה.‬
‫הוא מדבר עם מישהו.‬
‫אני לא יכול להתחבר לשיחה‬ ‫בלי לדעת בדיוק מאיזה טלפון הוא מתקשר!‬
‫אם הוא ינתק,‬ ‫אני אבוא לשם ואקרע לך את הצורה!‬
‫אולי הטלפון הראשון בקומת הביניים.‬ ‫-מי עוקב אחרי קומת הביניים?‬
‫מה זאת אומרת, "אולי"? כן או לא?‬
‫זה הטלפון הנכון. אנחנו מתחברים לשיחה.‬ ‫-מהר! תזדרזו!‬
‫תבדקו את המספר!‬ ‫תבדקו אם הוא מופיע בספר הטלפונים!‬
‫הכריזו על פתיחת הערב,‬ ‫ועכשיו מזמינים את הקהל להיכנס לאולם.‬
‫כמה זמן זה לוקח?‬
‫אנחנו מאתרים את השיחה. הוא מתקשר לנאפולי.‬ ‫-איך זה עוזר לי?‬
‫יש מיליון אנשים בנאפולי.‬ ‫אני צריך לדעת עם מי הוא מדבר.‬
‫אנריקו עדיין בטלפון,‬ ‫אבל נראה לי שהוא ינתק בקרוב.‬
‫איתרנו את הכתובת. רחוב ציטה 181.‬
‫כן! רחוב ציטה 181!‬ ‫תשלחו לשם ניידת בדחיפות!‬
‫בעצם, שתי ניידות!‬
‫הצלחנו! אנחנו מאזינים לשיחה.‬ ‫-מעולה. רחוב ציטה…‬
‫181.‬
‫הוא מדבר עם אישה.‬
‫אמרת רחוב ציטה 181?‬
‫כן. הוא מדבר עם אישה.‬
‫הוא מדבר עם אימא שלו.‬
‫אני מאשר, קפטן.‬ ‫הוא מוסר לאימא שלו שתיהנה מפסטיבל סן רמו.‬
‫זה הבית של אימא שלו.‬
‫- תאים פרטיים -‬
‫היי. תן לי לעבור.‬
‫אתה כזה נודניק, אֶרי!‬
‫ערב טוב!‬
‫אדוויז' פנק!‬ ‫-אנדראה אוקיפינטי!‬
‫מה קרה, אֶרי?‬
‫גבירותיי…‬
‫רבותיי…‬
‫יום נישואים שמח.‬
‫פסטיבל סן רמו ה-41 נפתח כעת!‬
‫החרמנו את הקלטות האלה לפני שעה.‬
‫אלה עותקים של שירי הפסטיבל.‬
‫אבל עכשיו שתיים בצהריים!‬
‫המצב רק ילך ויחמיר.‬
‫האחים פרטסיו המחורבנים!‬ ‫איך הם עושים את זה?‬
‫יש משהו גרוע יותר.‬ ‫-גרוע יותר מזה?‬
‫- פסטיבל סן רמו 1991 -‬
‫הם מעתיקים גם תקליטורים עכשיו.‬ ‫-קפטן!‬
‫מישהו רוצה לדבר איתך.‬ ‫-את מי זה מעניין?‬
‫אתה לא רואה את הבלגן הזה?‬ ‫אנחנו צריכים לעשות ספירת מלאי של הקלטות.‬
‫כמה דיסקים וארגזים החרמנו?‬
‫זה בקשר ל"הקלטות של אֶרי".‬
‫בסדר, 250 מיליון בקלבריה‬ ‫ו-200 מיליון בסיציליה.‬
‫זה יוצא בערך שני מיליארד‬ ‫רק מפסטיבל סן רמו.‬
‫ואלה רק ארבעה ימים.‬ ‫עם תקליטורים, נשלש את הרווחים שלנו.‬
‫הפסטיבל היה מלא בשוטרים סמויים.‬ ‫הם בטח עצבנים בטירוף עכשיו.‬
‫שיתעצבנו. בעיה שלהם, לא שלנו.‬
‫הם לוקחים את זה אישית!‬
‫נו, אבא? מה אתה אומר?‬
‫…סקילאצ'י מפספס את המסירה.‬ ‫זה הניסיון השביעי…‬
‫אני צריך להיות בפיאצה גריבלדי ב-17:30.‬ ‫הרכבת הטובה מגיעה ממילאנו.‬
‫זה יום ראשון, אבא! למה אתה הולך?‬
‫הרווחנו שני מיליארד רק בסוף השבוע הזה.‬ ‫למה אתה מתעקש להמשיך לגור בבית הזה‬
‫ולמכור ויסקי מזויף בפיאצה גריבלדי?‬
‫קדימה, תעזרו לי.‬
‫ילדים!‬
‫תזדרזו, כבר מאוחר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מהר!‬
‫אֶרי, תבריש את זה.‬
‫אני לא יכול, קודם תגהץ את זה.‬ ‫-מה? פשוט תבריש את זה! חכה.‬
‫אבא, התה תמיד אותו הדבר!‬ ‫אתה לא יכול כל פעם…‬
‫אל תתחצף!‬
‫אני לא…‬ ‫-אל תתחצף!‬
‫בסדר, אני לא…‬ ‫-פשוט תוסיף עוד מים ותשתוק!‬
‫אני לא אתחצף!‬
‫אתה צריך להוסיף מים.‬
‫מספיק!‬ ‫-אני לא מבין. מה השתנה, אבא?‬
‫ארטורו מריה ברמבני קיבל חסינות‬
‫בתמורה למידע מפליל עלינו.‬
‫והיה לו הרבה מידע.‬
‫החל מחברות הקש שקנינו דרכן את הקלטות,‬
‫ועד למיקום של רבות מהמעבדות שלנו.‬
‫חשבוניות, הזמנות רכש.‬
‫אפילו תשלומים לעובדים, שעבדו כמובן בשחור.‬
‫- טירז פור פירז‬ ‫"דה הרטינג" -‬
‫- ניו-רומנטיק‬ ‫הקלטות של אֶרי -‬
‫פרטסיו.‬
‫פרטסיו!‬
‫קיבלת חבילה מאשתך.‬ ‫-בסדר.‬
‫חליפה למשפט.‬
‫תודה.‬
‫אֶרי, זה פשוט מאוד.‬
‫זה רק שימוע ראשוני,‬ ‫ואין לתביעה שום ראיות נגדך.‬
‫אז נכחיש הכול. הקלטות, העותקים הפיראטים…‬ ‫אנחנו לא יודעים על זה כלום!‬
‫אתה מכיר מישהו‬ ‫שבקיא בפרטים של אמנת מאסטריכט?‬
‫מה זאת אומרת, אֶרי?‬
‫אתה יודע מה מחליטים במאסטריכט?‬
‫אֶרי, בבקשה, אתה חייב להתרכז.‬
‫לא תצטרך לומר דבר בבית המשפט.‬
‫כשהשופט יפנה אליך וישאל איך אתה משיב,‬
‫תגיד רק שתי מילים, בסדר?‬
‫"לא אשם."‬
‫אֶרי? הבנת או לא?‬
‫כן, הבנתי. אני לא מודה באשמה.‬
‫אני…‬
‫לא אשם.‬
‫הדיון נפתח.‬
‫המדינה נגד ג'וזפה פרטסיו,‬ ‫אנג'לו פרטסיו ואנריקו פרטסיו.‬
‫הנאשמים מואשמים בקנוניה פלילית רחבת היקף,‬
‫ובפירוט, זיוף, החזקה והברחה‬
‫של קלטות מוזיקה ותקליטורים,‬
‫כל זאת במימונם ובנכסים בבעלותם,‬
‫ובאמצעות ציוד הקלטה והעתקה‬ ‫של חומר פונוגרפי‬
‫ברמה הגבוהה ביותר.‬
‫הנאשם אנריקו פרטסיו.‬
‫כיצד אתה משיב?‬
‫פרטסיו, כיצד אתה משיב? אשם או לא אשם?‬
‫אֶרי?‬
‫אני…‬
‫אני די-ג'יי!‬
‫אנריקו, פפה ואנג'לו‬ ‫נידונו לארבע וחצי שנות מאסר.‬
‫המדינה החרימה את כל נכסיהם.‬
‫לאחר אירועים אלה נוסד באיטליה‬ ‫האנמ"פ (ארגון נגד מוזיקה פיראטית)‬
‫על מנת להגן על זכויות יוצרים‬ ‫ועל קניין רוחני.‬
‫כיום, אנריקו פרטסיו‬ ‫מייצר ומוכר מארזי מתנה.‬
‫הוא עדיין מופיע כדי-ג'יי מדי פעם.‬
‫האחים פרטסיו‬ ‫העתיקו יותר מ-180 מיליון קלטות.‬
‫שאני אבין, אֶרי ,‬ ‫שום דבר שאני עושה לא טוב לך?‬
‫סידרתי שמישהו ייקח את הכסף…‬
‫אני לא אצעק. סידרתי שיקברו את הכסף.‬
‫בנו מעליו מגרשי טניס‬ ‫כדי שאף אחד לא יוכל להגיע לכסף.‬
‫בעוד עשר שנים הבעלות על הקרקע תפקע,‬ ‫ואנחנו נקנה אותה.‬
‫לא אכפת לנו מטניס. נלך לשם, נחפור,‬
‫ונצא עם 30 מיליארד.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-אני אגיד לך!‬
‫זאת הבעיה! תסתכל!‬
‫-אמנת מאסטריכט נחתמה‬ ‫האירו יחליף את המטבע הרשמי -‬
‫אֶרי, זאת לא בעיה.‬
‫זה קשקוש.‬ ‫נראה לך שאפשר להחליף את המטבע בן לילה?‬
‫גם לדעתי זה קשקוש.‬ ‫-רואה?‬
‫מה? לא קראתם מה כתוב?‬
‫אתה כזה פתי!‬ ‫-מה זה, אוטו? יוציאו דגם חדש?‬
‫אז לא נוכל לעשות כלום? נהיה בבית קפה,‬
‫"אוי, לא. יש לי רק כסף ישן!"‬ ‫-מה בית קפה עכשיו?‬
‫- מבוסס על סיפור אמיתי -‬
‫הלו? זה אני. הכול בסדר?‬
‫את זוכרת מה לעשות?‬ ‫-ברור. כמו בשנה שעברה.‬
‫אני לוחצת על שני כפתורים, וזה הכול.‬
‫תיהני מהפסטיבל, אימא.‬
‫בסדר, גם אתה.‬
‫תעשה חיים. ותיזהר, בבקשה.‬
‫כן. בסדר.‬ ‫-ביי.‬
‫…של חברם סילבנו, שבאופן טבעי הלך…‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-כלום. שלושתם שם.‬
‫אני לא מבינה מה יש להם לעשות שם‬ ‫במזג אוויר קר כל כך…‬
‫אין מה לעשות, הם טמבלים. אל תדאגי.‬
‫אלוהים, זה מתחיל! חכה!‬ ‫-פסטיבל סן רמו ה-41!‬
‫על מה אני לוחצת? "הקלט" ו"נגן".‬
‫תודה.‬
‫מריסה, זאת השנה האחרונה‬ ‫שאנחנו מסכימים לשטויות האלה.‬
‫נמאס לי מהבלגן בסלון.‬
‫כן, די. יותר מדי אבק.‬
‫כמדי שנה, האירוע הזה…‬