Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ZOVEM SE MO'NIQUE
- Luda je. - Novac pa integritet.
Ona je legenda.
- Srušila je previše mostova. - Profesionalka!
- Moja cura. - Magarac dana!
Naporna je.
Mo'Nique je legenda?
Srušila je previše mostova.
- Nestabilna je. - Magarac dana.
Njezina je karijera gotova.
Hvala na lijepim željama.
Idemo.
O, lijepi moji!
Hajde, lijepi moji!
O, lijepi moji!
O, Atlanta, Georgia!
Atlanta, Georgia!
O, lijepi moji!
Osjećam svu ovu energiju.
O, lijepi moji!
Uspjeli smo, lijepi moji!
Uspjeli smo!
Mo'Nique!
Stojim li na ovoj jebenoj pozornici?
Kažem vam, dajem sve od sebe
da se ne slomim i ne rasplačem ovdje pred vama.
Reći ću vam nešto. Jako sam zahvalna.
Puna sam zahvalnosti.
Hvala svakom pizdunu
koji je stajao uz mene!
Hvala svima koji su me podržavali!
Hvala svakom crnji koji je kupio kartu za ovo.
I tebi, bijelče.
Hvala svima, jebo vas!
Večeras, kad odete odavde, znat ćete tko sam, jebote.
Večeras, kad odete odavde,
znat ćete za koji sam kurac ovakva kakva jesam.
Večeras, kad jebeno odete odavde,
reći ćete: „Kujo, sad te kužim!”
Vidite, ljudi me nisu razumjeli,
ljudi me nisu shvatili kad su me vrijeđali,
kad su me nazivali kujom
i govorili da sam nešto što nisam i sva ta sranja.
Pitali su me: „Mo'Nique,
kako možeš trpjeti sva ta sranja koja ti govore?
Čini se kao da te to ne dotiče.”
Ljudi ne znaju jednu stvar o meni.
Mislila sam da to nikad neću reći na televiziji
zbog stigme koja je prati.
Ono što ljudi ne znaju o meni
jest da sam se školovala po posebnom programu.
Dobro me pogledajte.
Pogledajte kako izgleda netko tko se školovao po posebnom programu!
Pogledajte kako izgleda spora osoba!
Želim da razumijete.
Crnjo, to sam ja!
To sam ja, crnjo!
Zvali su me svim mogućim pogrdnim imenima
krajem osnovne i početkom srednje.
Ova se kuja školovala po posebnom programu.
Jeste li me čuli?
Poseban, crnje.
Program, crnje.
Kao rima za preskakanje užeta. Poseban, crnje!
Program, crnje!
Poseban program.
Ako želiš suditi o nekome, najprije ga moraš razumjeti.
Ova se kuja
u sedmom i osmom osnovne i prvom srednje
školovala po posebnom programu.
Najprije ću vam reći nešto
kako ne biste istraživali.
Mislim da je to bila pogreška.
Mislim da je to bila jebena pogreška jer škola nije obavijestila roditelje.
Nije bilo roditeljskog sastanka. Školsko se vijeće nije sastalo.
Baš kad sam krenula...
u jebeni sedmi razred.
Obukla sam novu odjeću.
Sva sam se dotjerala. Nosila sam traperice Chic.
Bijela majica i bijele tenisice, sve usklađeno.
Bila sam spremna za sedmi razred.
Primijetila sam da škola nije obavijestila roditelje...
koje ću predmete slušati.
Pomislila sam: „Ova će godina biti posebna.
Nisu poslali obavijest. Moram je preuzeti u školi.
Ovo je nešto posebno!”
Kad uđeš, vidiš svoje ime.
Na jebenoj ploči.
Piše koje predmete slušaš.
Sjure se klinci i viču: „Ja slušam ovo, ja slušam ono!”
A ja gledam tu jebenu ploču.
„Da vidim što tebi piše. Što piše?”
Moj je raspored bio u omotnici.
Dobro? Moj jebeni raspored bio je u omotnici.
Znala sam da je to čudno, ali uvijek sam bila optimistična.
Meni je čaša uvijek napola puna.
Kad sam vidjela raspored u omotnici, odmah sam rekla sebi:
„Kujo! Ovo će biti nešto posebno!
Stavili su tvoj raspored u omotnicu.”
Kad sam otvorila omotnicu...
crnjo je pitao: „Što piše?”
„Reći ću ti, crnjo.”
Pisalo je „N217”.
Kužite?
Mislim si: „N je kratica za 'najbolja'.”
„Najbolja sam ovdje.
Idem u sobu 217.
Na drugom sam katu.
Kuje idu na drugi kat samo ako su posebne.
Ja sam u N217.”
Popnem se ja onamo,
ali nigdje ne piše jebeno N. Rekoh si: „Nema veze.
Ipak piše 217!”
Ulazim u učionicu sva ponosna.
U novoj odjeći.
I dajem učiteljici svoj raspored.
Jer me pitala tko sam.
Rekoh: „Ja sam Monique Imes.”
A ona će: „Ne vidim tvoje ime na popisu.”
Rekoh: „Imam ovaj papir.”
Kad je uzela jebeni papir, malo se zahihotala.
Nije mi bilo jasno zašto,
ali mislim si: „Zajebi nju. Najbolja sam.”
„Jebeš nju!” Kužite?
Kaže ona kroz smijeh: „Ne.
Nisi u ovoj prostoriji broj 217. Na prvom si katu, straga.”
Kao da N znači „natrag”.
Natrag, kujo.
Došetam ja tako do N217
i uđem u jebenu učionicu,
a ondje sjedi kuja s jebenom kacigom
i fiksatorom za bradu.
Rekoh: „Sranje!”
A onda optimistično pomislim:
„To je možda njezin modni izričaj.
Ovo je sedmi razred.
Možda misli da će biti glavna s tom kacigom.”
Znači, to joj je na glavi.
I tako ja sjednem
i ugledam malog bijelca
koji je stavio ljepilo
u svoju jebenu ruku.
Volim se zabavljati.
Jebeno se volim zabavljati.
Poticala sam ga.
Gledala sam kako se ljepilo suši.
A onda ga je počeo kotrljati u ruci.
Mali Timmy sad zna da ga gledam,
pa je odlučio postati mađioničar.
Priprema se...
I onda je došao ovako...
Tad sam skužila: „Pa ovo je poseban razred!”
„Jebote, školujem se po posebnom programu!”
Ali mislite da me to sjebalo?
U tom sam zlu vidjela nešto dobro jer je na ploči pisalo gradivo koje ćemo učiti.
Rekoh: „Rasturit ću.”
„Jebene primarne i sekundarne boje.”
„Pohvalnica!”
Tada sam saznala
da je moja majka nepismena.
Baš ste sjebani.
Sjebani ste jer se smijete činjenici
da moja majka nije znala čitati.
Koji ste vi odvratni gadovi!
Nismo razgovarali.
Nitko me nije posjeo.
Ali počela sam primjećivati.
Možda nisam bila najpametnija
jer sam bila u posebnom razredu...
Ali nema veze.
Vidjela sam da je nešto neobično.
Pažljivo sam promatrala. Gledala bih uokolo. Kužite?
Pronašla sam učiteljevo pismo.
Šupak je htio poslati mojim roditeljima pismo u kojem piše
da Monique previše govori.
Dakle, nisam se promijenila!
Ovakva sam cijeli život, jebote!
„Previše govori i ometa nastavu.
Ponovi li se to, morat ćemo održati sastanak.”
Pročitala sam jebenu poruku.
Odnijela sam je doma.
Iskrena sam osoba.
Iskrena sam.
Kad pogriješim, iskreno priznam da sam zajebala.
Vraćam se kući. Nervozna sam.
Moram majci dati pismo
u kojem piše da previše govorim.
Ne misli samo on tako. I majka mi je to rekla.
Zato me moja obitelj ne voli.
Kužite?
Vratim se ja tako kući i uručim joj pismo.
Ona ga otvori.
Nešto ću vam reći.
Kad sam rekla da ću to reći na pozornici, muž mi je rekao...
- Što je rekao? - Reći ću ti, crnjo.
Rekao je: „Dušo,
ne zovi svoju mamu nepismenom.
To je prilično grubo.”
Poznajem svog muža od drugog srednje,
od svoje četrnaeste godine.
On je jedan od najljubaznijih ljudi koje sam ikad upoznala.
Pogledala sam ga i rekla: „I mislila sam...
da ćeš reći neko takvo lijepo sranje.
Poznajem te od drugog srednje.
Međutim, crnjo, i ti poznaješ mene od drugog srednje.
Nije imala problema s čitanjem.
Kuja je bila nepismena!”
Predam tako ja njoj pismo.
I čekam žestoku reakciju.
Čekam da mi kaže:
„Zar ti nisam govorila da šutiš?”
Čekam žestoku reakciju.
Pogledala je pismo.
Pogledala je mene.
Složila sam osmijeh.
Vidjet ću što će se dogoditi. Glumim da ne znam što piše.
Ponovno je pogledala pismo, a zatim mene i rekla:
„Nikki, ovo je odlično.”
Rekla sam si: „Ova kuja ne zna čitati!”
„Jebote, tvoja mama ne zna čitati!”
Ne osuđujem. Jednostavno je tako, jebote!
Nije znala čitati, jebote.
Prebacivala sam na obrazovnu emisiju kako bih joj pomogla.
„Do, ručak, doručak.”
Pomislili biste da u posebnom razredu ne postoji nikakav oblik rasizma.
Da u jebenom školovanju po posebnom programu nema diskriminacije
jer se svi u posebnom razredu
smatraju posebnima.
Ne posebnima u pozitivnom smislu.
Nego u negativnom.
Svi smo završili na popisu sjebanih.
Svi do posljednjeg u toj učionici završili smo na popisu za otpis.
Svi su pili lijekove.
E, pa ja nisam.
Učitelj, g. McKinney...
G. McKinney bio je bijelac.
Bio je bijeli bijelac.
Bijelci se sad pitaju što je „bijeli bijelac”.
To su oni koji ne vole crnce.
Bijeli bijelac.
Bila sam u sedmom razredu.
Morate razumjeti duh s kojim sam rođena.
Rođena sam s njime. Ja ne započinjem sukobe.
Ali imam borbeni duh.
Ako nešto nije pravedno, borit ću se.
Rođena sam s tim duhom.
Jednog smo dana bili u učionici.
G. McKinney ustao je i rekao: „Slušajte.
Ako vas prozovem, idite na desnu stranu učionice.
Ako vas ne prozovem,
idite na lijevu stranu učionice.”
Samo nam je za jednu stranu trebalo 20 minuta, jebote.
Prejebeno sam se zabavljala. „Na koju stranu?”
Kužite?
Kad su svi bili na svom mjestu,
primijetila sam da su sva bijela djeca
na desnoj strani,
a sva su crna djeca bila na lijevoj strani.
Rekao je bijeloj djeci: „Imate bojanke,
imate osmosmjerke i legiće.
Možete se igrati time.”
A onda se obratio nama.
Rekao je: „A ova skupina...”
Kad je taj pizdun rekao „ova skupina”...
Malcolm X u meni rekao je: „Ti si na redu.”
„Ova skupina...
Vas ću poučiti gramatici.”
Podignula sam jebenu ruku.
G. McKinney je rekao: „Da, Monikew?”
To nije bilo moje jebeno ime.
Pa sam nastavila držati ruku u zraku.
Onda me taj bijelac pogledao i rekao: „Da, Monique?”
Rekla sam da moram u ured.
„Zašto moraš ići u ured?” „Da mogu nazvati oca.”
„Zašto moraš nazvati oca?”
„Da mu mogu reći da ste podijelili ovaj razred.
Bijela su djeca ondje, a crna su djeca ovdje.
Kažete da ćete nas poučiti gramatici, a Timmy je upravo pojeo zdjelu ljepila.”
Taj me jebeni bijelac pogledao kao da kaže:
„Da bar mogu navući svoju bijelu kapuljaču...”
Samo je buljio u mene.
Začula sam glas predaka: „Gledaj pizduna u oči
i da nisi skrenula pogled.
Da slučajno nisi trepnula.”
A onda je rekao: „Svi sjednite.”
Nego što, jebote.
Nisam se sviđala tom bijelcu, ali sjela sam u prvu klupu
jer sam željela da me svaki dan gleda.
Jer sam znala koliko je prepreden.
Kod mene to nije prolazilo.
Ako se ponašaš neprihvatljivo, suprotstavit ću ti se
svaki jebeni put.
Idem u sedmi razred, jebote.
I upoznala sam divne ljude.
Da se razumijemo.
Upoznala sam divne ljude koje smatramo posebnima.
Bili su tako divni,
bogatih priča
i pozadine.
Sjedila bih u toj prokletoj učionici i jednostavno bila zadivljena
ljepotom tih ljudi.
Sjela sam u prvu klupu.
Sjedila sam kraj dvije nasilnice.
Znate da ne mogu podnijeti proklete nasilnike.
A njih su dvije stalno vrijeđale curu s kacigom koja je sjedila straga.
Cura s kacigom nije nikoga izazivala.
Samo je bila ljubazna i komunicirala je ovako.
Kad bih ušla, ona bi... A ja bih...
I tako smo komunicirale, predivno.
Nikad je nisam pitala za kacigu,
ona nije ništa govorila i dobro smo se slagale.
A ove su je dvije nasilnice zadirkivale.
Ne podnosim takva sranja.
Cijeli tjedan pričaju o tome
što će učiniti ženski s kacigom
i fiksatorom na glavi.
Mislim si: „Nema šanse. Neću to dopustiti.
Neću stajati sa strane.”
Došao je četvrtak.
Suprotstavit ću im se.
Svi smo mi posebni.
Dobro?
Spremna sam za sranje. Spremna sam.
Obratit ću se glavnoj od dvije.
Imaš glavnu i imaš onu koja joj se uvlači.
Dvije su, ali jedna je vođa.
A ona koja se uvlači povlađuje glavnoj
i potvrđuje sve što kaže.
To me prije znalo strašno raspizditi.
Dakle, četvrtak je. Nastava je završila.
Dat ću do znanja tim nasilnicama da ne trpim takva sranja.
Dat ću do znanja sestri s kacigom da je planirate zajebavati.
Suprotstavit ću im se.
Kažem ja njima: „Slušajte,
sutra ću joj reći
da ćete je zajebavati jer ima tu kacigu.”
Uvjerena sam da sam je prestrašila
jer sam joj rekla ružne stvari.
Pogledala me i rekla: „Debela retardirana kujo,
ako iz ovih stopa ne odjebeš odavde...”
Mislim u sebi: „Ajme, to nije odgovor...”
„Ova je kuja posebna!”
Vidite.
Nisam znala da su te dvije nasilnice
iz istočnog Baltimorea.
A svi iz Baltimorea znaju da se oni s istoka znaju boriti!
Te se kuje gaze. Gaze jedna drugu na podu.
Vratila sam se do Elizabeth i rekla:
„Slušaj, Elizabeth.
One dvije nasilnice vrijeđaju te cijeli jebeni tjedan.
Kad se vrate ovamo, najprije moraš prebiti Olethu.
Najprije razbij nju.
Čim dođe ovamo i pita te bilo što o tvojoj jebenoj kacigi,
pogledaj je ovako.
A onda zabaci glavu
i udari tu kuju u usta.
Udari kuju što jače možeš
u usrana usta i izbij joj zube.”
Pogledala me i rekla...
A ja: „Koji kurac?!”
Pogledala sam je i rekla: „Sviđaš mi se, kujo!”
Svidjeli su mi se njezini zvučni efekti.
Onda je g. McKinney rekao:
„Elizabeth, prestani se smijati.”
A ja mislim u sebi: „Znači, tako se ona smije?
Sjajno ćemo se zabavljati!”
Od tog dana,
pa sve do danas,
Elizabeth i ja najbolje smo prijateljice.
Ovdje priča postaje topla.
Elizabeth nije mogla govoriti dok je imala kacigu.
Nije mogla govoriti
ni smijati se onako kako se mi smijemo.
Ali kad bi skinula kacigu,
mogla je govoriti razgovijetno
kao i mi.
Jednostavno nije mogla kontrolirati vrat.
Bila sam počašćena
kad me u prvom srednje pozvala s njom u zahod.
Obje smo znale da ćemo se rastati
i da nećemo ostati prijateljice
jer smo bile premlade da nas roditelji vode jedna drugoj na druženje.
Pozvala me u zahod u prvom srednje
i pokazala ovako kao da želi reći: „Daj mi jednu sekundu.”
Skinula je taj vražji fiksator
i prokletu kacigu
i rekla: „Monique...”
Rekoh: „Što je, jebote?”
Umrle smo od smijeha!
Rekla je: „Mogu govoriti bez te jebene kacige.”
Vidite...
Odgojena sam
na Bulevaru pravih crnaca.
Morate to razumjeti.
Odrasla sam u Baltimoreu u Marylandu,
na Bulevaru pravih crnaca
okružena pravim crnjama.
A na Bulevaru pravih crnaca prvo je pravilo
da ne zajebavaš nikoga tko ne zajebava tebe
jer ne znaš s kim se zajebavaš i postoji šansa da ćeš najebati.
Tako je na Bulevaru pravih crnaca.
Kažem vam to da znate odakle dolazim.
S Bulevara pravih crnaca.
Kad su me napali, nisu znali da ću uzvratiti.
Nisu znali da sam iz prokletog Konga.
Ja sam gorila.
Vidite...
Imala sam ujaka Donalda.
Moj ujak Donald bio je fantastičan
i nevjerojatan.
Moj ujak Donald bio je jako crn.
I jako gej.
Kad si rođen u '30-ima ili '40-ima i jako si crn
i jako si gej,
ne možete ni zamisliti koliko je to teško.
Tvoja obitelj ne želi imati ništa s tobom
kad si jako crn i jako gej.
Gledala sam kako izoliraju mog ujaka Donalda.
Gledala sam kako ga odbacuju
dok je živio s njima.
Ali kakav je on bio izvor zabave.
Svakog bi petka moja majka bila kod moje bake i kartala.
Kad kažem da su bili kockari, onda to i mislim.
Ti crnje bili su kockari.
Odrasla sam uz narkomane, kockare, alkoholičare i kurve.
Teta to nikad ne bi priznala, ali znala sam da se kurva
s agentom iz osiguranja jer bi skupa otišli na kat.
„Kakvo osiguranje prodaješ, crnjo?”
Pogledala me i rekla: „Osiguranje za najmoprimce.” Dobro.
Tako sam odrastala.
Sjedili bi za stolom u blagovaonici
na kojem bi bila hrpa novca.
Pitty Pat, Tonk, Pokeno.
Igrali su sve što se moglo igrati.
A nitko nije imao love.
Kockali su se onim što zapravo nisu imali.
Moja baka i sva njezina djeca.
Kad sam to prvi put vidjela, pomislila sam da će na kraju večeri reći:
„U redu, svatko neka uzme svoj novac. Zabavili smo se.”
Ali rekli bi: „Izgubio si, crnjo.”
I svakog bi petka
moj ujak Donald išao u bar.
I svakog bi ga petka trojica istih crnja pretukla,
uzela mu novac i pijanog poslala kući.
Poštovala sam te crnje
jer mu nikad nisu uzeli sve.
Uzeli su mu samo toliko da imaju dovoljno za cugu
i za taksi doma.
To su bili pošteni pijanci.
Nisu ga pretukli i uzeli mu sve.
I svakog bi se petka pijan i pretučen vraćao kući.
Ja bih sjedila u blagovaonici, a oni bi kartali.
Morao je od ulaznih vrata doći do kuhinje.
Nije bilo daleko, ulazna vrata...
kuhinja.
A između se nalazila blagovaonica.
Ušao bi u kuhinju
i uzeo jednu hrenovku.
Jednu hrenovku iz pakiranja.
Uzeo bi jednu prokletu hrenovku i stavio bi je na vilicu.
Ne u lonac, gdje je inače kuhaš.
Stavio bi je na vilicu, upalio vatru i stajao ondje i pekao jebenu hrenovku.
A ja sam mislila u sebi: „To! Uživam u svakoj sekundi ovoga.”
A onda bi počeo psovati crnje
koji su ga pretukli u jebenom baru.
„Sve ću vas razbiti idući petak.
Zajebavate se s pogrešnim tipom. Ja sam Donald. Sve ću vas prebiti.
Prebit ću te. Prebit ću ti žensku. Sve ću prebiti.”
Ja bih u sebi govorila: „Prebij ih, ujače!”
Silno sam se zabavljala.
Onda je baka rekla: „Donalde, dosta mi je tih sranja.
Da to kažeš njima,
ne bi te pretukli svaki petak i uzeli ti novac. A sad začepi!”
Moj ujak Donald izašao je iz kuhinje,
u hipu se otrijeznio i stao ispred moje bake,
svoje majke, i rekao: „Mama, poljubi me u kitu!”
Tako sam i ja reagirala.
Ali bilo mi je prezabavno! Lee Danielse, dobro me poslušaj.
Kad sam rekla da mi možete popušiti kitu da je imam,
učinila sam to u čast svog ujaka Donalda!
Na taj sam način poručila svom ujaku da ga se još sjećam!
Da!
To je moj ujak Donald, Lee!
Kad vam kažem da su me odgojile snažne crnkinje, ozbiljno to mislim.
Odgojile su me snažne crnkinje.
Govorim o onoj snazi koja je nevjerojatna i nepobitna.
Odgojile su me snažne crnkinje.
Bile su tako snažne
i tako opake
i tako jadne
i tako ogorčene
i gnjevne i lukave.
Sve su to bile.
Bile su nevjerojatno snažne. Dok nisu pogriješile.
S obzirom na to da sam to gledala dok sam bila djevojčica,
kakva sam žena postala?
Kakva sam to žena postala iz perspektive muškarca?
Znate li što znači „šefica”?
Da uzmete rječnik i potražite riječ „šefica”,
uz definiciju biste vidjeli moju fotku.
Zato što sam tako odgojena.
Otac mi je rekao: „Tko zarađuje, postavlja pravila.”
Ja sam uvijek bila ta koja je zarađivala,
pa sam uvijek bila ta koja je postavljala pravila.
Nismo tako odlučili.
Energija u vezi odredila je to.
Razgovori koje smo vodili.
„Vidimo se u devet?”
„Auto će doći po tebe u tri.”
To se podrazumijevalo.
Takva sam bila.
Zato sam se triput udavala.
Nemojte tako reagirati. Ne osuđujte me. Nemojte.
Triput sam se udavala.
I više neću.
Zapravo, ovo mi je prvi brak.
Jer prvi put znam kako se trebam ponašati
kao žena crnca.
Mnoge ne znaju.
Morala sam naučiti. Ne osuđujem. Morala sam naučiti gdje mi je mjesto.
Jer sam nosila plašt.
Plašt bi me posve preuzeo.
Sjećam se kad sam morala umiroviti plašt.
Sjećam se kao da je bilo jučer jer sam se probudila kao šefica.
Probudila sam se i bila glavna.
Zadnja sezona serije The Parkers.
Zvijezda sam popularne serije.
- Da, jesi. - Hajde, crnjo.
Hajde, crnjo.
Mi smo Parkeri
To!
Buđenje.
Snimanje počinje u 8 sati.
Budim se u šest.
Istuširam se.
Malo se poigram s djecom.
Poljubim muža.
Kažem mu: „Tata, vidimo se kad se vratim sa snimanja.”
On kaže: „Želim ti sjajan dan.”
Sjednem u luksuzni kabriolet dvosjed marke Mercedes-Benz.
Možda sam bila prevelika, ali nije me bilo briga.
Nekako bih se uglavila.
Objasnit ću vam kako stvari stoje na snimanju
da biste shvatili kako se ljudi mogu izgubiti.
U studiju se nalazi
parkirno mjesto s mojim imenom.
Čak i prije nego što parkiram, netko otvori vrata automobila
i odnese sve što trebam iz auta u garderobu.
Zatim me otprate u garderobu.
Zatim netko drugi dođe u garderobu,
pokuca na vrata i odvede me na frizuru i šminku.
Nakon frizure i šminke dođe kuja koja kaže:
„Možeš doći u garderobu.”
Nakon što me odjenu, izađem na jebenu pozornicu
i glumim najbolji lik u životu.
Nitko mi ne može reći
da tada život nije bio predivan
jer sam živjela svoj san.
U pet sati krećemo kućama.
Neke su producentice imale malene kristalne drangulije.
Male kristalne drangulije. To se događa kad slijediš. Ja nisam takva.
Ja neću dati 10 000 dolara za torbicu.
Neću kupiti crvene štikle
od kojih će me stopala toliko boljeti
da ću biti nadrkana sljedeća dva dana
jer je najmanji prst još uvijek na onom kraj sebe
i ne mogu ga spustiti.
Nisam takva. Ja sam jednostavna djevojka.
Kužite?
Ali imale su te kristalne drangulije.
Osjećala sam da vrše pritisak na mene.
„Moraš otići u Beverly Center po kristalnu dranguliju.
Preslatko je, zar ne?”
Nisu mi se sviđale, ali su ih producentice imale,
pa sam je morala nabaviti
da mogu biti kao i svi i reći: „Kujo, imam kristalnu dranguliju.”
Kužite?
Ušla sam u auto.
Otišla sam u Beverly Center. Ondje je ta jebena trgovina.
Nazovem dragog i kažem mu: „Tata,
svratit ću u Beverly Center na putu kući.
Moram u trgovinu s nakitom.” Kaže mi: „Zabavi se. Ne žuri se.”
Rekoh: „Dobro, vidimo se kad dođem.”
Kad uđem u auto, zapalim džoint.
Da razjasnimo nešto.
Pušim li travu? Da.
To je dar Božji.
Tako nam je naložio Isus!
Kužite?
Kupujem najbolju. Ne kupujem od tipova na uglu.
Kupujem medicinsku marihuanu.
Pušila sam je prije nego što je postala legalizirana.
Pušila sam dobru travu.
Liječnik me pitao: „Mo'Nique, što te muči?”
„Sve.”
„Prepiši mi najjače što imaš. Sve me muči.”
A ono što mi je dao bilo je nevjerojatno!
Kužite? Povučem maleni dim
i stavim ga u tajni pretinac.
Jer znam da će mi netko parkirati auto u Beverly Centeru.
Naučila sam lekciju što se tiče uslužnog parkiranja ondje.
Ako ostaviš džoint u pepeljari,
ti seronje će ti ga popušiti.
Kad ti vrate auto, izgledaju kao da govore:
„Napušio sam se!”
Zato skrivam džoint
u poseban pretinac kad im ostavljam auto.
Izađem iz prokletog auta
i uđem u trgovinu
gdje prodaju kristalne drangulije.
U trgovini smo samo ja i bijela prodavačica koja ondje radi.
Kad sam ušla, nije me pozdravila,
što je odmah problem.
Trebaš reći: „Zdravo. Dobro došli.”
Ali mislim u sebi: „Zajebi. Kupit ću tu dranguliju
jer sve producentice imaju te proklete drangulije,
pa moram istrpjeti ovo ponašanje.”
Priđem vitrini
i ugledam kristalne vodenkonje.
Meni je vodenkonj najseksi životinja
u prokletoj džungli.
Jeste li primijetili kako ženka hoda?
Jeste li primijetili da hoda kao da poručuje „Dođi i uzmi”?
„Spremna sam.”
Kad mi je muž rekao: „Da vidim tog vodenkonja”,
rekla sam mu: „Dođi i uzmi!”
Predivno.
Bacim oko na cijenu.
Piše 525 dolara.
To je govno bilo ovoliko.
Rekoh si: „Mo'Nique, nemoj poludjeti.
Zvijezda si u seriji.
Možeš si priuštiti dranguliju od 525 dolara.”
Dođem ja do blagajne...
i bjelkinja otkuca cijenu.
Ali uopće me ne gleda u oči.
Otkuca ona dranguliju i kaže: „Pet tisuća i dvadeset pet dolara.”
Rekoh: „Oprostite, koliko?”
A ona ponovi, s facom koja govori: „Znala sam da si ne možeš to priuštiti.”
Kaže: „Pet tisuća i dvadeset pet dolara.”
Morala sam joj pokazati da nisam Whit... Kako se zvala?
Whitley iz A Different World,
kad je morala dokazati da ima novca.
Kujo, jebi se. Ne, hvala.
Ugodan dan. Vrati to govno natrag.
Vozim se kući
i pušim džoint.
Marihuana koju pušim
jako napaljuje.
Dobro me slušajte.
Mislite si: „Opa, kujo.”
Ali napaljenost
raste u valovima.
Ne budeš napaljena odmah čim zapališ. Raste.
Stoga sam strateški
vukla dimove
jer sam znala da idem kući.
Kužite?
A kad dođem kući,
ta će me napaljenost skroz obuzeti. Skroz će me obuzeti.
Dolazim kući, napaljena sam 7/10.
Kužite? Još nisam na razini „dođi i uzmi”.
Nego na razini „opa, jebote”. Kužite me?
Na toj sam razini.
Došla sam kući oko 19 h.
Najprije moram pozdraviti svog muškarca.
To je prvo što učinim.
Popnem se stubama
i pozdravim svog muža.
Prvo njega, a onda sve ostale.
Baka mi je davno rekla: „Kad se vratiš kući.
najprije pozdravi svog muža.
Kad se on vrati kući, najprije treba pozdraviti tebe.”
Poslušala sam to pravilo i otišla na kat
i pozdravila muža.
Zatim sam pozdravila djecu.
Zatim sam pozdravila poslugu.
Čuli ste me, poslugu.
Zatim sam se vratila gore i poigrala se s djecom.
Zatim sam otišla dolje pa opet gore.
Razgovarala sam sa Sidom, pa opet dolje i opet gore.
A onda,
nakon oko 20 minuta, došla sam na desetu razinu.
Ondje sam.
Koje je vrijeme? Vrijeme je za ševu.
Ova je curica sva ustreptala.
Mačka je mijaukala
Govorila je
Ušla sam u spavaću i zatvorila vrata.
Zauzela sam najseksi položaj.
Moraš izbaciti desni kuk.
Kužite?
I moraš malo otvoriti usta.
Ne toliko da ti stane kita, ali da on pomisli da će je ugurati.
I moraš dahtati, ali ne glasno.
Muž me pogledao i pitao: „Mama, što radiš?”
Rekoh: „Seksi sam, za tebe.
Dođi ovamo
i poliži moju lizalicu.”
A on će: „Ne, hvala.”
„To je pogrešan odgovor. Nije ti jasno da sam ja šefica?
Da je ovo moja kuća, da su ovo moji auti, da je ovo moj novac?”
Mislim si: „Crnjo, jesi li poludio, jebote?
Pitat ću ga još jedanput
i pružiti mu još jednu priliku da mi ponudi ispravan odgovor.”
Ponovno sam zauzela položaj.
„Želim da dođeš ovamo
i poližeš moju lizalicu.”
A on će: „Možda nisam bio jasan.
Rekao sam: 'Ne, hvala.'”
Sad sam povrijeđena, jebote,
jer je dvaput dao pogrešan odgovor.
Više nisam pristojna. „U čemu je problem?
Nešto se dogodilo dok sam išla niza stube?
Je li netko zvao? Koji ti je kurac?”
Rekao je: „Meni nije ništa.”
Rekoh: „Sigurno nešto nije u redu s tobom jer ti govorim da poližeš moju lizalicu.”
A on će: „Meni nije ništa, ali porazgovarajmo o tome.
Otišla si odavde jutros oko sedam.
Bila si na snimanju do pet popodne.
Onda si otišla u Beverly Center.
Vratila si se kući.
Penjala si se uz i silazila niza stube non-stop
i sad želiš da ti poližem lizalicu? Ne, hvala.”
„Crnjo, to je crna ljubav!
Moraš me polizati bilo kad! Ne moraš biti takav!”
Povrijeđena sam. Spremam se izjuriti iz sobe.
Kaže on: „Znaš što, Mo'Nique? U redu je. Dovuci to dupe ovamo.”
Mislim si: „A nego što ću? Sredi se, crnjo.”
Mnogi muškarci
Stala sam pred njega.
Stajala sam
poput mačo...
crnkinja kakve su bile u mojoj obitelji.
„Crnjo, učini to.”
Pružio je ruku
i stavio je na moju curicu
i počeo se igrati lizalicom.
Mislim u sebi: „To! Samo tako!”
Kad je sklonio ruku,
znala sam da je spreman započeti s lizanjem lizalice.
Nisam znala da će staviti ruku
kojom mi je dirao lizalicu
meni pod nos.
Rekoh: „Koji je to kurac?!”
„Koji je to kurac? Pokušavaš me istraumatizirati?
Koji kurac?”
Rekao je: „Kujo, to je tvoja lizalica!”
Bila sam shrvana!
Shvaćate li?
Što možeš reći u tom trenutku?
Ne možeš reći ništa. Ama baš ništa.
Ako kaže da ti je smrdjela prošli tjedan, možeš reći: „To je bilo onda.”
Ali to je bilo u tom trenutku!
U tom sam trenutku skinula plašt.
Morala sam ga umiroviti.
Tada sam shvatila
da nitko sa mnom nije razgovarao o higijeni kad sam bila djevojčica.
Moja mi majka nije rekla:
„Vodi računa o sebi.
Kad si velika, jedno tuširanje dnevno nije dovoljno.
Moraš se tuširati ujutro i navečer.
A ako je kolovoz, ujutro, popodne,
navečer prije spavanja i u noći.
Moraš stalno prati dupe.”
Nitko mi nije govorio takve stvari.
Osim moje bake.
Očeve majke.
Moja baka Mimi bila mi je sve.
Bila je ovako visoka.
Bila je nekoliko centimetara viša od malene osobe.
Bila je ovoliko visoka i jako crna.
To joj je predstavljalo velik problem.
Ali govorila bi: „Mo'Nique, ti si moja nagrada.”
Možete li zamisliti da vam netko to kaže? „Ti si moja nagrada.”
Vjerovala sam u sve što mi je baka rekla.
Jer sam znala da mi neće reći ništa loše.
Sve što mi je rekla i naučila me
primila sam k srcu.
Kad sam imala 13 godina... Nikad ovo neću zaboraviti.
Kad sam imala 13 godina, baka me pozvala u svoju sobu.
Rekla je: „Nikki...”
A ja: „Gospođo.”
Rekla je: „Sjedni.”
„Da, gospođo.”
Rekla je: „Slušaj. Nemoj nikad staviti kurac u usta.
Ako to učiniš, eksplodirat će.” „Sranje!
Nikad neću staviti kurac u usta!
Ne želim da eksplodira!” Rekla je: „Dobro.
Nemoj nikad staviti kurac u usta.”
To je bio posljednji razgovor
o pušenju kurca. „Nemoj to raditi.”
Od 13. do 22. godine nikomu nisam popušila kurac.
Jedini razlog zašto sam popušila kurac s 22 godine
jest taj što je tip bio drag. Bio je drag.
Taj je crnjo bio tako dobrog srca.
Bili smo na spoju. Bila je nedjelja.
Predivno.
Otišli smo u park, šetali lukom i sva ta sranja.
Kad je predložio da odemo k njemu, naravno da sam prihvatila.
Otišli smo. Popili smo čašu vina i sve.
Sjedili smo, razgovarali i zabavljali se.
A onda me pogledao i rekao: „Mo'Nique?”
„Da?”
„Bi li mi mogla popušiti kurac?”
Rekoh: „Naravno da ću ti ga popušiti.”
Nije li to bio divan razgovor? Jeste li vidjeli kako smo komunicirali?
Rekla sam mu: „Moram ti reći nešto.
Nikad nisam pušila kurac.”
A on će: „Mo'Nique, bez brige. Naučit ću te kako da popušiš moj kurac.”
„Koliko je samo to plemenito.
Naučit će me pušiti njegov kurac, ne bilo koji.”
Rekao je: „Naučit ću te kako da popušiš moj kurac.”
„Pa to je predivno.”
Rekao je: „Slušaj.
Kad ti stavim kurac u usta,
počni ga pušiti u stilu parne lokomotive.
Znaš kako vlak kreće s postaje?
Polako.
Na početku puši polako.
Sad će vlak ubrzati. I ti moraš ubrzati.
A sad punom parom!”
Povikao je...
A ja sam se sjetila bakinih riječi: „Kurac će ti eksplodirati u ustima!”
Zagrizla sam mu kitu svom snagom!
Toliko me jako udario u glavu
da sam pala s jebenog kauča!
Bila sam onesviještena otprilike 17 sekundi.
A kad sam se osvijestila...
Kad sam se osvijestila, pogledala sam ga i rekla: „Zatvor.
Ideš u jebeni zatvor jer si me napao, crnjo!
Htio si raznijeti nas i cijeli jebeni kvart!
Neću ti to dopustiti! Spasit ću ovaj kvart, crnjo!
Zovem policiju!
Tvoja crna guzica ide u zatvor!
Pogledaj mi glavu, crnjo! Zatvor!”
A kad je došla policija! Oboje smo goli.
Stojimo goli u njegovu stanu.
Imam 22 godine.
Mislili biste da su mi sise stajale s 22, ali bile su iste kao i sad s 54.
Nikad mi nisu stajale. Otpočetka su bile kao goriline.
Obješene!
Dakle, stojim ondje gola.
Bila su dvojica policajaca.
Jedan bijelac i jedan crnac.
Najprije je počeo govoriti bijelac.
Rekoh: „Crnjo, on je glavni. Ideš u jebeni zatvor! Ideš u zatvor!”
Bijeli policajac pitao je što se dogodilo.
Rekla sam: „Gospodine, udario me u glavu!
Vrti mi se.
I želim da ga uhitite!
Zatvor, crnjo, zatvor!”
Bijeli policajac kaže: „Gospodine,
okrenite se i stavite ruke iza leđa.”
Rekla sam: „Tako je! Zatvor!”
Dok se crni policajac nije upleo.
Rekao je bijelcu: „Čekaj.
Nemoj mu staviti lisičine.” Mislim si: „O, ne. On je glavni.”
Crni policajac nije pitao mene što se dogodilo. Pitao je njega!
Rekao je: „Gospodine, objasnite mi što se dogodilo.”
A ovaj: „Hvala, brate.”
Mislim si: „Govore tajnim jezikom, jebote.”
Kaže on: „Gospodine, pušila mi je kurac.”
A ja...
Totalno sjebana situacija, zar ne?
„Crnjo, to boli! Ne moraš reći tim riječima!”
Jer su svi uprli pogled u mene kao da sam najgora kurva u kvartu!
A policajac će njemu: „Oprostite, što ste rekli?”
„Rekao sam da mi je pušila kurac.
Učio sam je kako da mi puši kurac
na primjeru vlaka koji kreće s postaje.
Rekao sam joj da ga, kad ga uzme u usta,
puši kao vlak koji kreće s postaje.”
I vidim crnog policajca kako oponaša lokomotivu s njim.
Mislim si: „I ovaj je crnjo objašnjavao kako treba pušiti kurac. Sranje.”
Nakon što je završio s objašnjavanjem,
pogledala sam policajce i rekla: „Slušajte, ovaj je čovjek terorist.
Terorist je i posjeduje bombe.
Morate ga zatvoriti!” E, onda je postalo ozbiljno.
Pitali su me: „Gospođo, gdje su bombe? Eksploziv?”
„U njegovoj kiti! Kita mu je puna bombi!
Puna je bombi! Raznijet će kvart! Sve sam spasila!
Ja sam junakinja! Uhitite ga!”
Crni policajac izvadio je voki-toki
i rekao: „Imamo ENO.”
Nisam imala pojma što je ENO, pa sam pretpostavila da to znači
„erektilno nefunkcionalna osoba”.
„Nije istina, gospodine. Ima bombe u kiti. Raznijet će nas!”
A on će: „ENO, brzo!”
Kad je stigao čovjek za ENO,
što znači „emocionalno nestabilna osoba“...
Rekoh: „Tko je sad to?”
Kad su mi navukli luđačku košulju
i odveli me na odjel za psihijatriju,
nisam imala ništa na sebi.
Samo jakna i golo dupe!
Držali su me ondje 72 sata na procjeni.
Žena koja je bila u sobi do mene pitala me zašto sam ondje.
„Zato što sam spasila kvart, kujo!
Kita mu se spremala eksplodirati, ali ugrizla sam je!”
Rekla je: „Zato sam i ja ovdje. Baka mi je rekla istu glupost.”
Kad sam izašla,
otišla sam ravno u kuću svoje vražje bake.
„Mimi,
rekla si mi
da će kurac eksplodirati
stavim li ga u usta.”
A baka se zahihotala.
Rekla je: „Nikki, jednog ćeš dana shvatiti.”
Uto je prošao moj ujak Tina i rekao: „Zato sam ja lezba.”
Da, jest. Vidite, uz to sam odrasla.
Uz to sam odrasla.
Odrasla sam uz to i kad vam kažem da mi je baka bila
nevjerojatna...
Kužite?
Za nju bi sunce izašlo tek kad se ja probudim.
I nije zašlo dok ne bih zaspala.
Kad bih se probudila u tri ujutro i rekla
„Mimi, gladna sam”,
baka bi ustala i ispržila mi tri pileća krilca.
S malo pire krumpira. Ne iz kutije. Kuhala ih je.
Malo mahuna i dvije šnite bijela kruha.
Zato sam debela. Dobro me hranila.
Onda bi me odvela gore i ušuškala u krevet.
Sjedila bi ondje kad bih zaspala.
Kad bih se probudila, i dalje bi sjedila ondje.
Bila sam joj sve.
A moja baka ima kćer.
Ali njezinu kćer zovemo ujak Tina.
Neki su od vas bili u posebnom razredu. Zbunjeno gledate uokolo.
Da moj stric Tina sad uđe ovamo, pomislili biste da je riječ o muškarcu.
Ima bradu.
Nosi odjeću koja skriva grudi.
Stavi nešto u hlače da izgleda kao da ima kitu.
Nosi mušku odjeću i mušku obuću.
Sve na njoj odiše muškošću.
Svi vi članovi LGBTQ zajednice,
želim da me čujete.
Poštujem svakoga ovdje tko je dovoljno slobodan da bude ono što jest.
Poštujem crnje koji kažu: „Jebe mi se što misliš ili kažeš.
Bit ću ono što jesam.”
Kad god se suočite s ljudima koji vas vrijeđaju
i znatiželjni su,
morate znati da oni žele isprobati to.
To su oni koji se žele naguziti. Ne ljutite se.
Oni ga samo žele primiti.
Moja baka nije mogla prihvatiti
da ima gej kćer.
Mogla ju je voljeti samo u tajnosti. Nije ju mogla voljeti u javnosti.
Jer je moju baku sjebala Crkva.
Ta prokleta Crkva
uništava našu zajednicu i naše obitelji
jer je posve odlutala od svog učenja.
A pravdaju se Isusom.
Gledala sam kako se to događa mojoj divnoj baki.
Nije mogla shvatiti da ima kćer
koja je gej, jebote.
Promatrala bih ih kad bi izašli u javnost.
Mojoj bi baki smetao način na koji teta diše.
„Zašto tako dišeš?” A ja bih se pitala: „Koji kurac? Treba zadržati dah?
Hoće li tako prestati biti gej?”
A moj ujak Tina
bili su vrlo iskreni prema meni dok sam bila malena
jer su znali da ne osuđujem.
Nisam znala osuđivati.
Ponašala sam se onako kako su se ponašali prema meni,
a moj ujak Tina bio je dobar prema meni dok sam bila malena.
Jednog Božića, imala sam oko sedam godina.
Odrasli su bili u blagovaonici. Ostala sam sama u kuhinji.
Djeca su se igrala u dnevnoj.
Zašto sam bila u kuhinji?
Zato, dobro?
Pite, keksi i torta.
Bila sam u kuhinji
Kužite?
Tina je došla u kuhinju i rekla: „Nikki?”
Rekoh: „Gospođo?”
Rekla je: „Ja sam lezba.”
Rekoh: „I ja sam.”
Jer je to lijepo rekla. „Kujo, i ja sam. I ja sam to.”
A onda je rekla: „Ne. Ja sam muškarača.”
„I ja! I ja sam muškarača.”
A onda je rekla: „Nikki, ja se jebem sa ženama.”
Rekoh: „Dobro.”
Nisam imala odgovor na to. Nisam.
Gledala sam kako se te dvije žene muče.
Gledala sam kako se muče i kako je baka napustila ovaj život.
Nisu se mogle razumjeti.
Jer je mislila da je promašaj.
Jer je na svijet donijela gej dijete.
Crkva ju je natjerala da vjeruje da je njezina kći grijeh, kužite?
I tako se ponašala prema njoj.
Zamislite kako sam bila zbunjena kao dijete.
Za tu sam ženu bila sve.
Ali svoju kćer
nije mogla zagrliti jer je rođena takva.
Gledala sam kako se muče.
Užasno su se mučile.
Kad je baka preminula, ujak Tina postala je pijani beskućnik.
Jer nije mogla shvatiti
zašto joj njezina majka
nije mogla pružiti ljubav koju je trebala. Kužite?
Osjećala sam se...
kukavički
kad je baka preminula.
Jer nisam mogla reći baki
tko joj je zapravo unuka.
Jer nisam htjela da me voli u tajnosti.
Obožavala sam to što me obožavala.
Kad smo išle u trgovinu, ako sam bila na naslovnici,
pobrinula se da svi u trgovini znaju
da sam joj unuka
i da sam njezina nagrada.
I stoga nisam mogla reći baki
svoje tajne misli.
I svoje maštarije.
Nisam željela da me
voli u tajnosti i nisam željela da umre
misleći da je podbacila.
Jer da sam joj rekla
svoje skrivene misli...
umrla bi misleći
da je podbacila.
Znam da me sad gledate i govorite: „Čekaj malo, kujo.
Jesi li ti jebena lezba?”
Ne, nisam. Posve.
Nisam joj to mogla naglas reći.
Znate li koliko je teško čuvati tajnu?
Tajne uzrokuju rak.
Neki od vas sad imaju tajne. Mislite: „Ne gledaj me.
Izletjet će iz mene otvorim li usta. Tajne!”
Ali kad se rodiš s time,
ne možeš učiniti ama baš ništa.
Ništa.
Molim vas, shvatite da sam pokušala.
Pokušala sam to odjebati. Iskreno vam govorim.
Pokušala sam to odjebati
jer nisam željela da se prema meni odnose kao da sam bolesna.
I zato sam pokušala poševiti što više muškaraca.
Nisam bila stopostotna kurva,
recimo da sam bila jednom trećinom. Bila sam jednom četvrtinom kurva.
Kao Nikki Parker. „Hej, profesore Oglevee!”
Bilo ih je puno diljem svijeta!
Ali čuvala sam tu tajnu i obećala sam sebi
da je neću nikomu reći.
Da ću je ponijeti u grob.
Jer sam vidjela kako liječe ljude s tom bolešću u mojoj obitelji.
Uvjerili su nas da je to bolest.
Kužite?
Jedne sam noći izgarala od želje.
Spavala sam u krevetu.
A to mi nije dalo mira.
„Pica, pica.”
Ležim u krevetu i preplašena sam
jer mi je ovo treći muž.
Kužite?
Treći.
On je taj...
koji me volio kad sam bila najgore. Kao da sam bila najbolje.
On je taj...
zbog kojeg se osjećam kao nijedno ljudsko biće prije mene.
On je taj.
Neke me crnkinje pitaju zašto ga zovem „tata”.
Bit ću vrlo jasna. Jer me taj crnjo odgaja.
Reći ću vam zašto tog muškarca zovem „tata”.
Taj mi muškarac daje sve ono
što mi otac nije znao dati ili ga je bolio kurac za to.
Zato tog muškarca zovem „tata”.
Kad imaš muškarca koji može ispraviti sve tvoje pogreške...
Te sam noći ležala u krevetu i užasno sam se bojala.
Užasno sam se bojala.
Jer sam govorila sebi: „On nije pristao na ovo.”
Pristao je na tebe, kujo. Ne na tebe i još jednu kuju.
Što učiniti?
Što učiniti kad ležiš kraj osobe
koja te poznaje bolje nego ti sebe samu?
Zato što je obraćala pozornost na tebe dok si bila dijete
mnogo više nego što si ti to činila.
Ležim u krevetu
i to mi ne da mira.
Mučno mi je. Mentalno, fizički, duhovno.
Jer osjećam da ne mogu nikomu reći s čime sam rođena.
Morala sam ga probuditi.
Užasno se bojim. Govorim mu: „Molim te, kad ti to kažem, nemoj otići.
Jer ću umrijeti.
Ali moram ti reći, dušo, jer me poznaješ. I znaš kad nešto nije u redu.
A nešto već godinama nije u redu.”
Ali budući da sam zvijezda,
mogla sam to skriti.
Prikrila bih to lijepim stvarima.
Ali te noći maska je morala pasti.
Morala sam ga probuditi.
„Tata, moram ti nešto reći.”
„Mama, što je bilo?”
„Imam tajnu.
I obećaj mi da me nećeš ostaviti kada ti je kažem.”
Rekao je: „Mo'Nique, ništa što mi kažeš ne bi me natjeralo da te ostavim.
Rekla sam: „Dobro.
Reći ću ti.”
Rekla sam: „Tata...” A on će: „Stani malo.”
„Jesi li ubila nekoga?”
Rekoh: „Ne, nisam nikoga ubila, jebote.”
A on će: „Dobro. Nastavi.”
Rekla sam: „Tata...”
Srce mi je lupalo jer sam se tada
prvi put spremala reći to nekomu.
Rekla sam: „Tata,
želim biti s drugom ženom, seksualno.”
A on me pogledao
divnim pogledom punim strpljenja i ljubavi
i rekao: „I ja, kujo!”
Rekao je: „Nađi kuju i zajedno ćemo je pojebati!”
„To te jebe sve ove godine, kujo?”
„Pica je fantastična!”
Rekoh: „Stvarno?!” A on će: „Kujo, nađi si picu!”
Ali onda sam rekla sebi: „To će ostati maštarija.”
Mora ostati maštarija jer znam kakva sam.
I razgovarali bi o meni u LGBTQ zajednici.”
Rekli bi: „Ona se bori za ravnopravnost,
ali nije ju spremna pružiti.”
Jer kad me poližeš, samo ću reći hvala.
„Želiš li kavu ili nešto?”
„Ne, gospođo.”
„Ne stavljaj mi tu picu... Ne!”
„Pa, Mo'Nique, obradila sam te. Hvala!”
„Draga si.”
„Pametna si.”
„Važna si!”
Ljudi su me pitali:
„Kako možeš
nastaviti dalje?
Kako možeš
nastaviti dalje?”
Jer kad se rodiš kao debela crnkinja,
želiš samo potvrdu i prihvaćanje.
Samo to želiš.
Želiš da te prihvate.
I učinit ćeš sve što možeš da te prihvate.
Borit ćeš se za to da te prihvate.
Kad sam odrasla, rekla sam: „Znaš što?
Moraš prihvatiti sranja i znati se nositi s njima.”
Morala sam prihvatiti činjenicu
da je moj otac bio alkoholičar i da ga nije bilo briga za svoju obitelj.
Morala sam prihvatiti činjenicu
da je moja majka kockar
i da će prokockati sve živo.
Morala sam prihvatiti činjenicu
da je moj najstariji brat zlostavljač.
Morala sam prihvatiti činjenicu da je moj drugi brat
potpisao dokumente u moje ime i uništio mi ugled.
Ne osuđujem. Jednostavno je tako.
To mi je omogućilo da prihvatim laži koje su govorili o meni.
Kad su mi rekli: „Ti nisi Dave Chappelle.”
„Ti nisi Amy Schumer.”
„Ti nisi Chris Rock.”
Imali su pravo.
Jer ja se zovem Mo'Nique.
VOLIM TE, MO'NIQUE
Mo'Nique!
Prijevod titlova: Ivan Fremec