Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
1789 REVOLUTION I FRANKRIG
ARMOD DRIVER FOLK TIL REVOLUTION, OG REVOLUTION SENDER FOLK I ARMOD.
FRANSKMÆNDENE ER MISMODIGE PÅ GRUND AF MANGEL PÅ MAD OG ØKONOMISK DEPRESSION.
ANTI-ROYALISTER SENDER KONG LUDVIG 16. OG 11.000 AF HANS STØTTER I DØDEN...
...OG DEREFTER KOMMER TUREN TIL FRANKRIGS SIDSTE DRONNING, MARIE-ANTOINETTE.
SAMTIDIG STRÆBER EN AMBITIØS KORSIKANSK OFFICER VED NAVN NAPOLEON BONAPARTE
EFTER EN FORFREMMELSE...
Væk med jer!
Op i guillotinen!
Frankrigs svøbe!
Terror er blot retfærdighed.
Prompte, streng og ubøjelig.
Det er derfor en følge af dyder.
Hun var skyldig i tre forbrydelser mod jer.
Udtømmelse af statskassen.
Sammensværgelse mod statens interne og eksterne sikkerhed.
Og højforræderi for at have handlet i fjendens interesse.
Nåde for slynglerne?
Nej.
Nåde for de uskyldige.
Nåde for de fattige.
Nåde for menneskeheden.
Et uundgåeligt udfald af demokratiets forbindelse
i forhold til nationens aktuelle krav...
Den britiske flåde har taget havnen i Toulon.
Halvdelen af den franske flåde er fanget. Mister vi de skibe, falder republikken.
Heldigvis er der kun 2.000 engelske tropper i Toulon.
Men vi mangler artilleri, og vores general er tidligere retstegner.
Det er ikke nødvendigt at generobre Toulon.
Byen er ikke en by. Byen er en havn.
Kan den engelske flåde ikke holde havnen, må byen overgive sig.
Min bror, kaptajn Bonaparte, har som artilleriofficer
iværksat kanonangreb mod engelske skibe.
Han har bevist sin dedikation til republikken.
Og hvordan vil De tage havnen?
Indtag fortet, der beskytter havnen, så har I hele byen.
Vi må statuere et eksempel, ellers vil andre byer falde.
Og jeg vil aldrig lade royalisterne eller englænderne tage min region.
Godmorgen.
TOULON, DEN FRANSKE LEJR
- General Carteaux? - Han er derovre.
Lucien, kære bror, jeg er allerede i Toulon.
Tropperne er i ringe stand og de værnepligtige utrænede og udisciplinerede.
Uden udstyr og ressourcer forudser jeg kun fiasko.
Vi samler jernskrot, så vi kan støbe små, mere velegnede mortérer.
Hvis det ikke lykkes,
vil magthaverne se os som korsikanske bøller, uegnede til højere embeder,
og vor moders ambitioner vil være knust.
Nemlig, frue. De har god smag.
- Værsgo. - Jeg er her i næste uge.
Briterne kontrollerer de store kanoner, rettet mod deres flåde.
Tag de kanoner, så kan vi skyde på dem og afslutte denne blokade.
Overraskelsen er min fordel, men jeg vinder med ildkraft.
Jeg ser frem til din ankomst. Din bror, Napoleon.
Hallo, dit møgsvin! Ja, dig!
Flyt dig så! Af sted!
Få de skide geder væk herfra!
Sidste chance! Få de skide geder væk!
Se så at få dem væk herfra!
Han satte sig ned Ved bålet, drenge
Og sluttede sig til vor muntre flok
- I stilling. - Skynd jer!
I hjørnet ved skorstenen Var hans plads
Hvor han kunne sidde Og sværte sit gamle fjæs
Da Jones' øl var ny, drenge
Skynd jer!
Da Jones' øl var ny
Tønder med øl og flasker med sherry Hjælper dem over den lystige bakke
Da Jones' øl var ny
Fyr!
Vi er under angreb! Til våben!
Få de stiger op!
Fyr! Ram målet!
Få mortérerne derop!
Er du klar? Er du klar?
- Er De uskadt? - Ja.
Hent mortérerne!
Beskyt kanonerne!
I stilling!
- Vive la France! - Vive la France!
- Gør kanonerne klar! - Javel!
Mortérer!
Vinkel 160 grader!
- Fyr! - Affyrer!
Junot, varme skud!
Fyr!
Junot, fyr!
Fyr!
- Lad kanonerne! - Lader!
Fyr!
Gevær ved skulder!
Kaptajn Napoleon Bonaparte, jeg udnævner Dem til brigadegeneral.
- Republikken længe leve! - Republikken længe leve!
Republikken længe leve! Republikken længe leve!
Jeg lovede Dem storslåede sejre, og jeg holdt ord.
Gevær ved fod!
Til moder.
Frankrigs ledere er gået fra ildhu til hæmningsløs ærgerrighed.
Og folk opfatter guillotinen som lovløs lidenskab,
anført af Robespierre. Han er uegnet som hersker.
Bonaparte.
Frankrig!
Det bliver stadig tydeligere, borger Robespierre,
at Deres mål er at bruge klingen til at opnå den ultimative magt!
Lad mig tale!
Ingen mand i dette lokale har modsat sig mine metoder.
Hvis I siger, jeg er skyldig, er I alle skyldige!
De er ikke frihedens vogter!
De har udråbt Dem selv til dommer, nævning og bøddel, ikke sandt?
De er værre end Cæsar! Værre end Cæsar!
I er alle sammen forrædere!
Arrester ham!
Grib ham!
De ramte ikke.
Guillotinen, min ven.
"TERRORREGIMETS" ENDELIGT 27. JULI 1794
41.500 FANGER LØSLADT
DE OVERLEVENDES BAL PARIS, SOMMEREN 1794
En syver, frue.
Et til.
Indsatser.
Syv igen.
Nej, De vandt ikke.
Jeg er først ude.
- Hvorfor stirrer De på mig? - Gør jeg det?
- Nej, det gjorde jeg ikke. - Nå, ikke?
Det gjorde jeg. Jeg stirrede på Deres ansigt.
Hvad er det for et kostume?
Det er min uniform.
Jeg førte Frakrig til sejr ved Toulon.
Sig ikke Deres navn.
General?
Der er en meget ung mand, som ønsker at se Dem.
Hans navn er Eugène Beauharnais.
Borger.
- General Bonaparte. - Ja?
Mit navn er Eugène Beauharnais, søn af Joséphine Beauharnais.
- Hvad vil du? - Have min fars sabel.
Den blev taget fra ham, da han blev arresteret og henrettet.
Ja?
Det vil betyde meget for mig og min mor at få den tilbage.
Vi har ikke andet fra ham.
Sværdet er et våben.
Jeg kan ikke lade borgerne eje våben.
Sværdet er et minde om min kære afdøde far.
Måske, men stadig et våben.
Hvorfor er du kommet?
Min mor sagde, at kun De har bemyndigelse til at udlevere sværdet.
De har alle tilhørt dødsdømte officerer.
Har I ikke sat navneskilte på?
Nej, der er ingen navne.
General Bonaparte?
Tak.
Behøver jeg præsentere mig?
- Nej, general. - Godt.
Min ros til denne fine families overhoved.
Vil De sidde tættere på?
Ser jeg forelsket ud?
Finder De ham utiltalende?
- Nej. - Så er det måske nok.
De må ikke undervurdere Deres ynde.
BORGER BEAUHARNAIS SENDER SINE HILSNER
TIL NAPOLEON BONAPARTE OG ØNSKER FORNØJELSEN AF HANS SELSKAB.
Ser De mig som adelig?
Nej.
Min mand havde flere elskerinder.
De overværede alle, at han fik hovedet hugget af.
Da jeg sad i fængsel, sagde de, at kun de gravide overlevede.
Så general...
...behøver jeg advare Dem om min taktløshed?
Nej, frue.
Bekymrer min fortid Dem?
Nej, frue.
Kig ned, og De vil se en overraskelse. Bagefter vil De altid begære den.
Lad jer ikke narre! Vi er flere end dem!
Vi kan besætte Konventet!
Kongen længe leve! Kongen længe leve!
- De har uden tvivl set kaosset i gaderne. - Ja.
I Komiteen hersker der en tro på, at folkemængden vil angribe Rådet.
Jeg har under 4.000 tropper og meget få våben.
Der står 40 kanoner i Sablons. De kan være her om tre timer.
Vi er oppe imod 20.000 mand.
Ja.
Som min næstkommanderende, hvad ville De så gøre,
hvis denne forsvarsopgave tilfaldt Dem?
Jeg siger ja, hvis jeg må lede, som jeg finder passende. Uden indsigelser.
Ikke som næstkommanderende.
ROYALISTERNES OPSTAND 5. OKTOBER 1795
Kom så!
Fyr!
Ifølge loven af 20. september 1792
tager Marie-Josèphe-Rose Tascher,
født den 23. juni 1767 i Martinique,
som sin ægtemand Napoleon Bonaparte,
født i februar 1768 i Ajaccio på Korsika.
Indvilger De?
- Ja. - Ja.
Indvilger De?
Ja. Det gør jeg.
Jeg erklærer jer hermed for forenet i ægteskab.
- Skål for republikkens frelser! - Og for fru Bonaparte.
Fru Bonaparte!
Ham ved siden af mig...
Han vil have min sabel.
Lad det gode arbejde give os en søn.
Kære Joséphine.
Jeg følger i Alexander den Stores og Cæsars fodspor,
da jeg er blevet sendt ud for at befri Egypten.
Jeg har 40.000 mænd.
Seværdighederne er vidunderlige, og vejret er stegende hedt.
Jeg har allerede erobret Italien, som overgav sig uden kamp.
Direktoriet godkendte min plan om at angribe Englands østlige imperium.
Men mine bedrifter virker ubetydelige, da de holder os adskilt.
Kære hustru. Min kærlighed til dig er en form for død.
Min overlevelse findes kun i dig.
Hej igen.
Hvad laver du? Ingen breve fra dig.
Godmorgen, Lucille.
Hvis du elskede mig, skrev du hver dag.
Lov mig, der ikke er slanger i din seng. Mellem dine ben. I det, som er mit.
Skriv til mig, at du ved, jeg elsker dig højere, end man kan forestille sig.
At kun du kan tilfredsstille mig.
Er der grænser for, hvad jeg kan fortælle Dem?
Det burde der ikke.
Må jeg sige noget, der kan medføre personlig smerte?
Ja.
Deres kone har fået en elsker ved navn Hippolyte Charles.
- Og det skal jeg tro på? - Ja.
At min kone ville gøre det mod mig?
Ja.
De får ingen dessert. De kan gå nu.
Jeg lyver ikke.
Hvor ved De det fra?
Lucille er min elskerinde. Hun skriver til mig.
Er Joséphines hofdame Deres elskerinde?
Gør to fregatter og to mindre skibe klar, uden at nogen ved det.
Jeg tager hjem.
Napoleon, det vil blive opfattet som desertion.
General Kléber overtager kommandoen, når jeg er rejst.
Napoleon, den sejrrige!
HANREJ GENERALS SORGER AFSLØRET I BREVE
BONAPARTES TÅREVÆDEDE BREVE TIL UTRO HUSTRU
- Hvor er min hustru? - Hun ville tage imod Dem i Lyon.
Lyv ikke. Hvor er min hustru?
Hun rejste tidligere i dag.
- Lyon? - Ja.
Hele verden ved, jeg kommer, men ikke min hustru?
Hvad er du for et bæst?
Hvordan kan du bekymre dig så lidt om mig og mine følelser?
Du er et egoistisk lille svin.
Ringeagter du mig sådan?
- Nej, det gør jeg ikke. - Så hvorfor?
Fordi du er hvad? Sig det.
Undskyld.
Det er ikke nok.
- Hvad skal jeg sige? - Du skal sige,
at jeg er det vigtigste i verden!
Det er du.
- Sig det! - Du er...
Du er det vigtigste i mit liv. I hele verden. Du er...
- Uden mig er du ingenting. - Jeg er ingenting.
Og du vil gøre alt!
Jeg vil gøre alt.
Jeg er ikke som andre mænd.
Jeg er ikke underlagt smålig usikkerhed.
Du er et bæst.
Jeg har ondt af dig.
Vil du være stor?
Du er intet uden mig.
Sig det.
Du er bare en brutal mand, som intet er uden mig.
Jeg er bare en brutal mand, som intet er uden dig.
Ja.
Du er ingenting uden mig eller din mor.
Min moder...
Har du haft affærer?
Selvfølgelig.
- Og elskede du dem? - Nej, det gjorde jeg ikke.
Var de smukke?
Ja, nogle af dem.
De tjente deres formål.
- Mere end mig? - De græd mindre. Det gjorde dem pænere.
Du...
Du må ikke forlade mig.
Forlad mig ikke.
Du behøver ikke tilgive mig. Bare du ikke forlader mig.
Hvad fik Dem til at svigte Deres tropper i Egypten?
Borgere.
Hvilket land er vi i?
For hun ligner ikke det Frankrig, jeg forlod.
Hvem har ansvaret for regeringen, mens jeg er væk?
For det er ikke Dem, borger Gohier.
Det er ikke Dem og bestemt ikke Dem. Skønt De er dygtig til at skule.
Det er ikke Dem, Barras. Eller Dem, Talleyrand.
Eller Dem, Sieyès.
Hvem så?
Hvem har ansvaret? Fouché, nogen forslag?
Nej?
Jeg kom hjem til et bankerot Frankrig.
Vi trykker penge, der straks er brugt.
Østrig og Ruslands har indtaget Italien.
England og Rusland har besat Holland.
Og det, der ligner en nært forestående invasion af Frankrig selv.
Alligevel beskylder I mig for desertion.
Oven i den erkendelse, at min hustru er en tøjte.
Det eneste, alle franske borgere er enige om, er, at De er vores Cæsar.
Hvad vil De?
Jo, altså...
Folk vil acceptere mig som hersker med Deres støtte.
Men som Dem mener jeg, at Direktoriet er korrupt.
Men sammen kan vi redde landet fra en genindførelse af monarkiet
og bevare revolutionens tanker.
Jeg mener, en magtovertagelse er mulig.
Med Deres hjælp på det rette tidspunkt. Og det her er det rette tidspunkt.
De forventer altså, at jeg er Deres sværd?
Jeg forventer, at et statskup, velplanlagt og veludført...
...kan lægge magten i hænderne på tre konsuler: Mig selv, Ducos...
...og Dem.
De får plads på vindernes side.
Det er en simpel opsigelse, som De skal...
Jeg skriver ikke under på noget!
I kan pisse, før jeg skriver under på noget!
De herrer.
Hvem står bag det her?
Godmorgen, Paul.
Jeg skal gøre det nemt for Dem.
Jeg har dokumenter, der bekendtgør Deres udtræden af Rådet.
De bedes trække Dem, før De spiser morgenmad.
Sig til dem, at jeg med glæde slutter mig til de almindelige borgere.
Javel.
Nogle herrer vil tale med Dem.
Borger Moulins, vi har en opsigelse, De skal skrive under på.
Næh nej, jeg spiser morgenmad.
Jeg nyder en overdådig morgenmad.
Det er skandaløst! Jeg spiser min mad færdig, før De rører mig!
- Nej! - Velbekomme.
KUPPET 9. NOVEMBER 1799
Præsident! Tiden er inde til at kræve en forklaring.
Hørt!
Dette hastemøde er indkaldt for at opstille en række kandidater
til et nyt Direktorie, der skal tage sig af truslen...
...fra royalisterne.
Vi bedes vedtage en resolution og danne en provisorisk regering med tre konsuler.
General Bonaparte, borger Sieyès og Roger Ducos.
Hvor er Direktoriets fem medlemmer?
Er de forsvundet på magisk vis?
Og her står vi, omringet af tropper, isoleret langt fra Paris.
Ro i salen!
Det bliver stadig mere tydeligt,
at Deres bror, Napoleon Bonaparte,
med sin opvisning i militærmagt opfører sig som en lovløs.
Jeg får styr på det.
Det er en tåbelig og dårligt udført magtovertagelse.
En magtsyg opkomling!
Nu er det nok!
Hvis der er nogen spørgsmål til det, der foregår, svarer jeg på dem!
Hvor vover I!
Det er... I handler i strid med forfatningen!
Grib ham!
Hold ham!
- Arrester ham! - Stop ham!
Av, for helvede!
Dræb ham!
Lad mig komme ud!
Javel.
Vi terroriseres af fuldmægtige bevæbnet med dolke!
Disse galninge har gjort sig selv fredløse med deres angreb på landets frihed!
- De slår mig ihjel! - De slår ham ihjel.
Luk op!
Luk os ud!
Jeg dræber min bror, hvis han svigter det franske folks frihed!
Ind med jer!
Flyt jer!
Af sted!
Flyt jer. Gør plads.
Tilbage!
Held og lykke, bror.
Gør plads.
Skal vi stemme?
Hvad skal vi?
Vi lægger alle hårde ord bag os.
Nu skal du være min mest kærlige ven.
Bag denne dør venter vores skæbne.
Præsenter gevær!
- Førstekonsul. - Min herre.
Frue.
- Borger Bonaparte. - Førstekonsul.
Førstekonsul.
Kom, lille ven.
Kom op i din herres seng.
Goddag, frue.
Godaften.
- Moder, hertugen af Avignon. - Mig en fornøjelse.
Er det mon Joséphine?
- Moder, Joséphine. Joséphine, moder. - Goddag.
Der er Charles. Denne vej.
"Deres Majestæt, England og Frankrig spilder deres velstand."
Igen.
Deres Royale Majestæt, England og Frankrig
- spilder deres velstand... - Deres Majestæt.
Hvad sagde jeg?
"Deres Royale Majestæt."
Deres Royale Ma...
Deres Majestæt, England og Frankrig spilder deres velstand.
Jeg skammer mig ikke over at tage initiativet.
Jeg mener, jeg har bevist for hele verden, at jeg ikke frygter muligheden for krig.
Men fred er mit inderlige ønske for England og Frankrig.
Læs det højt.
Jeg har underrettet magthaverne om Deres tiltræden som konsul.
Jeg har sendt breve til alle diplomater i udlandet,
og De er kommet med fredstilbud til England.
FØRSTEKONSULENS RÅDGIVER
Caulaincourt.
De skal give mig en bedre forståelse af den russiske zar Alexander.
Ser De ham som Englands eller Frankrigs allierede?
Hans handel med England er nok mere fordelagtig end handlen med Frankrig.
Har De en fornemmelse af britisk indflydelse ved det russiske hof?
Nej, men den er nok temmelig stærk.
Stærk?
Hvad er han for en mand? Beskriv ham.
Han er ung.
Forfængelig.
- Han er populær og kan lide det. - Populær?
Virkelig?
Hans største frygt er at blive dræbt i sengen som sin far.
Det gør ham farligt uberegnelig for den, der har hans opmærksomhed.
Han skal altså bruge en allieret, han kan kalde en ven.
UDENRIGSMINISTER
Ikke flere indsatser.
Sikke en overraskelse. Dejligt at se Dem ude.
Undskyld, de herrer.
Godaften. Jeg forsøger at tabe nogle penge.
Efter den runde må De gerne gøre mig selskab ved mit sædvanlige bord.
Pragtfuld idé.
Godaften.
Har De hørt det?
Deres Majestæt modtog en fredsskrivelse fra førstekonsulen i dag.
Monsieur Talleyrand, hvis jeg må tale ærligt?
Naturligvis.
Østrigs koalition med England er så stærk mod Frankrig,
at disse fredstilbud tydeligvis kun handler om den franske folkestemning.
Åh, min ven.
De kender mig så godt.
Det er sandt. Det er folkestemningen, Napoleon er ude efter.
Men jeg må advare Dem om, at han hungrer efter den
som ingen mand i historien før ham.
Så mit forslag, med al respekt, er at tage imod denne lille forsoningsgave...
...eller leve med følgerne af en mand, der er opsat på fred for enhver pris.
Den engelske ambassadør, lord Whitworth, er kommet.
Se ikke på mig, som om De ikke ved, hvad jeg vil sige.
Er De bekendt med mit brev til Deres konge?
Nej.
Skal jeg gentage det?
Nej, det skal De ikke.
Dette er en advarsel til Deres konge.
Jeg vil gøre jer usikre og bange. I vil vogte jeres grænser og jeres ryg,
og jeres skikke vil før eller siden blive franske.
Jeg sender ikke flere fredstilbud,
og jeg opfatter det udeblevne svar som en respektløs handling!
I tror, I er så gode, fordi I har skibe!
En skam, så stor en mand ingen manerer har.
Ja?
Er De tilfreds?
- Vil De sige noget, der gør mig vred? - Det håber vi ikke.
De europæiske familier ser Dem ikke som andet end en korsikansk bandit.
Derfor vil jeg foreslå noget, som har været længe undervejs.
Jeg foreslår, at De opgiver deres rolle som førstekonsul af Frankrig
til gengæld for titlen "sejrrig konsul".
Også kaldet "konge".
Hvad?
Konge.
Ja, konge.
Konge?
Jeg har fået sat hår.
Som du godt kan lide det.
Din beskidte mand. Mit hår er sat op.
- Jeg har den smukkeste kone. - Okay, så kom da her.
Hatten af.
Giv mig din hånd.
- Kan du mærke det? - Hvad?
Kan du mærke det? Den er til dig.
- Den er til dig. - Tak.
Hold op.
Hvorfor er du ikke gravid?
Er det et spørgsmål eller en anklage?
Et spørgsmål.
Nu er det en anklage.
Jeg var hos dr. Corvisart. Han har ingen løsning.
Kun at jeg gør som madame de Rémusat.
- Og hvad gør hun? - Hvad gør hun...
Udover håbefulde tanker og lidt rødvin foreslog han vand fra Aix-la-Chapelle.
Hvorfor gør du ikke det?
Som førstekonsulens hustru har jeg ikke tid.
Jeg bruger mange timer på at rydde op efter dig.
Find tid.
Jeg behøver vel ikke forklare dig vigtigheden af det her?
- At du vil have en arving? - Jeg vil have en nu.
Åh gud.
KRONING
Må Gud stadfæste Dem på sin trone
og må Kristus lade Dem herske med sig i sit evige rige.
Jeg fandt Frankrigs krone i rendestenen.
Jeg samlede den op med spidsen af mit sværd og rengjorde den...
...og sætter den på mit eget hoved.
Den mest glorværdige, den mest betydningsfulde Napoleon,
kejser af Frankrig,
er kronet og indsat!
Kejseren længe leve!
Jeg støtter ikke idéen. De foreslår skilsmisse efter års debat.
De kan se, det splitter mig.
Jeg er ikke ærgerrig. Jeg har aldrig erklæret nogen krig.
Nej.
De er den største leder i verdenshistorien og verdens eneste chance for fred.
Rigets sikkerhed og verdensfreden afhænger af en arving.
Det var en mulighed.
Det sagde jeg dengang.
Morer du dig?
Jeg går i krig for at forsvare vort folk, og min hustru kan ikke give mig en arving.
Hvis du ikke bliver med barn i nat,
ender det i skilsmisse.
Der er ikke elskov nok her i huset til at blive med barn.
Jo, der er.
Flere års elskov. Flere år.
Og ikke kun med mig.
Og alligevel er du stadig tom.
Og du er fed.
Jeg nyder min mad. Det gør jeg.
Skæbnen har bragt mig her.
Skæbnen har givet mig denne lammekotelet.
Joséphine.
Kom her.
Kom.
Jeg elsker dine færdigheder og din smag.
Mens jeg er væk, vil jeg savne din ynde. Og din værdighed.
Jeg kommer hjem til dig igen.
For dagens sejr.
Jeg hjælper Dem, Frans.
ZAR ALEXANDER I RUSLANDS KEJSER
Men slagmarkens spænding overvælder mig.
Jeg skuffer Dem ikke.
FRANS I ØSTRIGS KEJSER
Slaget mod ham bliver brutalt og grusomt.
- Kom nu! - Gå i forsvarsstilling!
Min gode hustru, Joséphine.
Gud, hvor er her koldt. Jeg savner din varme.
I dag fejrer vi etårsdagen for vores kroning.
Min tidligere allierede er gået over til fjenden.
Ruslands zar Alexander har allieret sig med prinsen af Østrig.
Han har efter sigende studeret krigskunst og vil efterligne min taktik.
Flere bål.
Han vil kopiere mig, men han er en lille dreng, som begår en frygtelig fejl.
Jeg er sikker på, at jeg skaffer min hær endnu en ærefuld sejr i dag.
Din Napoleon.
Bind den fast bagpå. Stik hjørnet i jorden.
Sådan.
Pis.
Deres Majestæt.
Vi er blevet opdaget.
Godt.
Lad mændene hvile.
I. N. F. S.
Infanteri i sigte.
I. M. T.
Overhængende!
Hold jer klar!
Vågn op! Gør jer klar!
Kom så, op med jer!
- Vent, vent... - Klar!
Vent! Lad dem tro, de har overtaget.
Fyr!
Fyr løs!
Skyd!
Send infanteriet ind! Tag deres stilling højere op. Hurtigt!
Tag stillingen!
Kavaleri vestfra! Træng igennem flanken!
Tilbagetrækning! Indstil kampen!
Tilbagetrækning!
Det er en fælde!
Tilbagetrækning!
- Afdæk kanonerne! - Kanoner!
- Fyr! - Fyr!
Lader!
Bliv i den side!
Væk fra isen!
Vi må overgive os! Vi er fanget!
Væk fra isen! Tilbagetrækning!
Afskær dem!
Frans. En fornøjelse endelig at møde Dem.
Kom ind i varmen.
- Tak. - De må tilgive mig.
Det har været mit palads i to måneder.
Her virker meget rart. De udnytter det glimrende.
Vi gør, hvad vi kan på slagmarken.
Ja, det gør vi sandelig.
Det er rart at møde en anden kejser.
Må jeg spørge, hvor Alexander er? Skal vi vente på ham?
Jeg tror ikke, han gør os selskab. Han er ude af sig selv af raseri.
Jeg må rose Dem. De fik mig til at begå en kolossal fejl.
- Fejl? - Ja.
Hvilken fejl begik De?
Jeg taler med Dem og modtager Deres fredsinvitation.
Jeg følger ikke op på min sejr.
Jeg kunne have taget den russiske og østrigske hær til fange.
Ja.
Men der bliver færre tårer.
Og jeg ved, at De vil huske denne venlige gestus. Ikke sandt?
Tak.
En skål?
Skål for venskab, en glorværdig fred og Europas bedste interesser.
Bourgogne.
Vent lidt. Uha!
Vi siger ikke vov.
Det var godt. God hund.
Kom her. Sit.
Det er på tide at få opklaret mysteriet, kejser.
Jeg vil vide, om det er dig eller Joséphine.
Til det formål vil vi nu udføre et helt praktisk eksperiment.
Nede for enden af gangen... Værsgo.
...venter hun på dig, afklædt, klar til at tage imod.
Den 18-årige Eléonore Denuelle de La Plaigne.
Hun har brunt hår og brune øjne.
Målet med denne...
...ikke ubehagelige opgave er at se, om du kan lave et barn.
Så får vi svar på det nagende spørgsmål,
om hvem der frarøver hvem en arving til Frankrigs trone.
- Skal vi gå? - Må jeg få en til?
Pigen er gravid. Du gjorde hende gravid.
Hvornår vil du skilles fra mig?
Er det ikke dejligt?
Fra den eneste kvinde, jeg har elsket og givet alle mine erobringer.
Jeg er bare for træt til at vente på, at du siger det uundgåelige.
Hvis du insisterer.
Jeg gør det nemt for dig.
Jeg ved, du får et uægte barn.
Hvis det lykkes mig at få en dreng, som jeg skal kalde min søn,
vil jeg have Dem som vidne på, at kejserinden fødte barnet.
Deres Højhed, De beder mig lyve om moderen til Deres arving.
Sådan kan man også sige det.
Kejser... Det er en ære og min pligt naturligvis
at gøre, som De forlanger.
Men bliver jeg spurgt, kan jeg ikke tie med sandheden.
Og hvor ondt det end gør, er sandheden, at kejserinden ikke kan blive med barn.
Min gode Joséphine.
Hvor har jeg elsket dig.
Det er dig, og kun dig,
jeg skylder de få øjeblikkes lykke, jeg har oplevet.
Min skæbne er stærkere end min vilje.
Og min kærlighed må vige for mit folks interesser.
Det kejserlige dekret for ophævelse af ægteskabet
mellem kejser Napoleon og kejserinde Joséphine.
"Mit folk ønsker, at denne trone, som forsynet har anbragt mig på,
skal overgå til mine børn.
Jeg har dog mistet håbet om at få børn i mit ægteskab
med min elskede hustru, kejserinde Joséphine.
Jeg er blevet rådet til at lytte til, hvad der er til statens bedste,
og til at ønske flere år af mit liv ophævet."
Du har forskønnet mit liv i femten år.
Minderne om disse vil for evigt stå prentet i mit hjerte.
"Vort ægteskab er blevet en hindring for Frankrigs velstand."
"Hun er blevet frataget muligheden for en dag at blive ledet
af efterkommerne af den mand, som forsynet bragte os
for at lindre revolutionens onder
og genoprette troen, tronen og den sociale orden."
Undskyld.
- Kejser, vent. - Kom nu. Hør efter.
Du gør det for dit land.
Sig det så.
Sig det.
"Vort ægteskab er en hindring for Frankrigs velstand.
At indvilge i opløsningen af ægteskabet, som jeg må, ændrer ikke mine følelser.
Kejseren vil i mig altid have sin sandeste ven."
Kejser, du har netop udtalt ordet, som adskiller os for evigt.
Din fejlagtige ærgerrighed har altid været og vil fortsat være
drivkraften bag alle dine handlinger.
Ikke desto mindre må du aldrig tvivle på mit oprigtige ønske om din lykke.
Må det i det mindste give mig trøst i mine lidelser.
- Din Joséphine. - Tak.
- Godmorgen, frue. - Hvad er dit navn?
- Fleur. - Fleur. Mig en fornøjelse.
Jeg savner dig.
Ægteskabet er meget behageligt nu.
Du har udvist så stort mod.
Det skal du bevare.
Du må ikke henfalde til melankoli.
Du er pænest glad.
Pas godt på dit helbred. Det er mig dyrebart.
Skriver du i morgen?
- Og dagen efter? - Ja.
Og dagen efter?
- Og dagen efter? - Ja.
Godt.
En engelsk ambassadør betvivlede mine grunde til krig.
FREDEN I TILSIT
Han sagde: "I franskmænd slås kun for penge.
Vi englændere slås for æren."
Jeg svarede: "Alle slås for det, de mangler."
Det er ikke Deres historie. Det er ikke sket for Dem.
- Jo, det er. - Javel.
- Vi har samme talemåde med tyrkerne. - Har I?
- Englænderne mangler i hvert fald ære. - Hør her, der er...
Der er ikke noget, vi er mere enige om, end vores had til briterne.
Jeg må bare sige, at jeg...
Det ville være mig en stor ære at kalde Dem min bror.
Det kan vi godt finde ud af.
I går aftes til middagen blev jeg...
...fortryllet af Deres søster.
Er hun lovet bort?
Ja, desværre. Hun skal giftes med hertugen af Oldenburg, beklageligvis.
Hvad så med hendes lillesøster? Anna? Har hun modtaget et formelt tilbud?
Ser De, Anna er 15 år gammel.
Det er en detalje.
Vores venskab er bygget på fælles mistillid til England.
Når vi opretholder fastlandsspærringen, kvæler vi deres handel
og kæmper for vores helligste rettigheder. Det er det vigtige mellem os.
Jeg får en idé.
- Nej. - Sig frem.
- Skal jeg? - Endelig.
Forestil Dem en hær. 50.000 mand.
Russere, franskmænd, måske endda østrigere,
der marcherer over Konstantinopel til Asien,
skal kun nå Eufrat, før England skælver og knæler for kontinentet.
Det er utroligt.
En skål.
- Skål for Dem. - For os.
Hans Majestæt kejser Napoleon ønsker at fremsætte et formelt tilbud til Østrig
og til Hans Majestæt kong Frans
om ærkehertuginde Marie-Louises hånd.
Hans ældste datter.
Nej.
Ægteskabet ville bringe Østrig og Frankrig sammen i et ubrydeligt bånd.
Er det en spøg?
Jeg finder det måske nok morsomt, men det gør kejseren ikke.
- Havde De en god rejse? - Pragtfuld, tak.
De er lille og fiks. Det er jeg ikke vant til.
Hvad synes De om mig?
Ligner jeg mit portræt?
Ja, blot endnu flottere og stærkere.
De er også endnu flottere. Og smukkere.
Jeg håber, De er tilfreds.
Det håber jeg også. Vil De se soveværelset?
Ja tak.
Deres Majestæt, Deres søn.
Goddag.
Fyr!
Min lille konge.
Stands!
Åh, kære barn.
En dag vil du forstå, hvad jeg har ofret for dig.
Min kære Joséphine, jeg er trist i dag.
Zar Alexander har vendt sig mod mig og tvunget mig til at invadere Rusland.
Han åbner sine havne for England og beskatter Frankrig.
Jeg må tørre melankolien bort og indlede marchen til Moskva.
Jeg har overtalt Europas ledere til denne løsning,
så jeg råder over de samlede styrker fra Frankrig, Østrig, Italien,
Tyskland og Polen.
Jeg forudser kun sejr i min fremtid.
Hold geledderne.
Op foran.
Hold trit!
I dækning!
Efter dem! Efter dem!
Rolig.
Tilbagetrækning!
FRANSKE TAB: 28.000
Min kære Joséphine.
Jeg skriver, fordi jeg vandt et stort slag i dag.
I morgen fortsætter vi fremrykningen.
Moskva er kun godt 300 kilometer væk nu.
Og jeg tænker på dig hele tiden. Din for evigt.
Tak.
- Tak, admiral. - I var tapre ved Austerlitz.
Hvor er I?
300.000 sjæle boede i denne by.
Er de alle rejst?
Lille dreng.
Hvor er du?
Du skal ikke være bange.
Jeg giver dig bare lidt smæk.
Det er ret usportsligt.
For hans ære og Ruslands, ikke min.
Der findes værdighed i nederlag.
- Hvem har gjort det? - Det har de selv.
Nej, de har ej. Brug Deres fornuft.
Hvem har antændt brandene?
Deres Majestæt, det har de selv.
Han vil hellere brænde sin egen by end forhandle. Jeg troede ikke, han turde.
Nå, vi tager til Sankt Petersborg, så han også kan brænde den.
Vi har ladet al for lang tid gå.
Vi marcherer ind i den russiske vinter
med heste, som ikke er opdrættet til den slags vejr.
Hvis vi tager til Polen, kan vi vente der vinteren ud.
Napoleon, dine breve er en lindrende balsam for mit hjerte.
Jeg frygter for dig.
Husk, at kun jeg kender dit helbred og din frygt.
Jeg takker dig lige så ømt, som jeg altid vil elske dig.
Joséphine.
Min ven, Joséphine. "Ven."
Det er sært at skrive det ord til dig. Du har altid været så meget mere.
Trods omhyggelig forberedelse mangler vi forsyninger.
Vi lider under sygdom, desertion og sult.
Vi vinder!
- Os eller kosakker? - Os.
Joséphine. Heldet har forladt mig.
Jeg ved, at det er min skæbne.
Dine ord rumsterer i mit hoved.
Jeg er intet uden dig.
Af de 600.000 mænd, De sendte til Rusland, er kun 40.000 vendt hjem.
Derfor bliver De sendt i eksil uden yderligere omsvøb.
Den allierede koalition Østrig, Preussen, Rusland og England
med det franske konsulats tilslutning
giver Dem suverænitet over øen Elba.
To millioner franc fra den franske statskasse
og pension til Bonaparte-familien og kejserinde Marie-Louise.
Det forsørger også kejserinde Joséphine, så hun kan beholde sine ejendomme
og en årlig afsat indkomst på en million franc.
Jeg elsker Frankrig for højt.
Jeg ønskede kun landet hæder.
Jeg vil aldrig bringe det ulykke.
De ønsker, at jeg abdicerer.
Fint, så abdicerer jeg.
ELBA, MAJ 1814
Deres Højhed.
Kejserinde.
Værsgo.
Joséphine, Joséphine...
De er fortryllende.
Men...
...De behøver ikke bure Dem selv inde, blot fordi han ikke er her.
Jeg blev også undervurderet.
Men Deres øjne, Deres charme og Deres mod,
det er derinde.
Det er Deres, og De kan bruge det.
ZAREN BESØGER KEJSERINDE JOSÉPHINE HJEMME I PARIS
BONAPARTES GAMLE FUGL ER IGEN SLUPPET UD AF SIT BUR
Kære Joséphine.
Du er min. Det vil du altid være.
Jeg kan ikke holde det ud længere.
Jeg har været 300 dage på denne klippe,
og jeg er klar til at komme hjem og tage, hvad der er mit.
Dig og Frankrig.
Jeg tager jeres skib.
Hvis I ikke provokerer mig, skal I ikke frygte mig.
Napoleon.
Jeg er en blomst, som åbner sine kronblade og smiler til solskinnet,
ubevidst om, at stormen er nær, som vil lægge mig ned
og sprede mine blade mod himlen.
Kom snart, min ven.
Vær venlig at åbne munden.
Tak.
De har slim i luftvejene. De har svien i halsen.
Mit råd er at blive i sengen.
Napoleon kommer jo.
Det vil være uklogt at modtage besøg.
- Men Napoleon kommer. - Det ved jeg.
Sørg godt for hende.
Deres Majestæt.
Sig frem.
Bonaparte, Deres Majestæt. Han er vendt tilbage.
Et skib ankom til Antibes i morges, og de er på vej.
Napoleon Bonaparte marcherer mod Paris.
- Mere. - Deres Majestæt.
- Goddag, oberst. - Deres Majestæt.
General Marchand, forsvar for Ludvig 18.'s kongelige regering,
anmoder om, at De lægger Deres våben, indstiller marchen
og lader Dem arrestere og sende tilbage til øen.
Vil De meddele generalen, at jeg gerne vil tale med ham?
Jeg er ikke i strid med min egen hær.
Javel.
Han vil tale med Dem.
Klar!
Tag sigte!
Soldater i Det Femte Regiment, genkender I mig?
Genkender I mig, soldater?
Ja, kejser!
Jeg savner jer.
Jeg er melankolsk over mit hjem...
...og vores fælles sejre.
Jeg vil gerne hjem.
Er I med mig?
Kejseren længe leve!
Den 26. maj blev dr. Corvisart tilkaldt.
Han konstaterede slim i luftvejene og hævelser i halsen.
Hun led af difteri.
Den 29. maj modtog hun den sidste salvelse og døde.
Og ingen underrettede mig?
Hortense.
Synes du...
...det er min skyld?
- Det er ikke Deres skyld. - Naturligvis ikke.
Jeg skal ikke bære ansvarets byrde...
...for din moders ulykke.
Jeg vil have mine breve til hende.
Jeg har dem ikke. Hendes kammertjener stjal dem.
Hvor lå de?
I skabet ved hendes seng.
Hvad gjorde han med dem?
Han solgte dem.
Undskyld.
Jeg tilgiver dig.
Napoleon Bonaparte har ødelagt...
WIENERKONGRESSEN MARTS 1815
...selve den titel, hele hans eksistens afhang af.
Denne forsamling af allierede skal...
HERTUGEN AF WELLINGTON
...danne en hær langs Frankrigs og Belgiens grænser.
70.000 tropper fra England.
120.000 tropper fra Preussen.
Den slyngel har udraderet Europas landbrugsjord,
mens bønderne snorkede.
Vi burde have slået til for længst.
Han har holdt verden som gidsel med sin selvoptagethed,
sit umættelige magtbegær
og sin mangel på almindelige gode manerer.
Uden ham kan vi igen sove trygt.
Jeg taler vist for os alle, når jeg siger, at det eneste, vi fortryder, er,
at vi overhovedet lod slynglen leve.
250.000 mænd med forræderen.
25.000 mænd, 125.000 mænd
og 100.000 mænd...
...mod vores 125.000 mænd.
Slaget bliver til lands. Det dur England ikke til, men det gør jeg.
Indsæt et hurtigt angreb mod Wellington og Blücher.
Slå dem hver for sig.
De må ikke få lov til at slå styrkerne sammen her.
18. JUNI 1815
Godmorgen.
Preusserne rykker frem. Vi bør indlede offensiven.
Først når jorden er tør.
Blücher når det aldrig. Jeg får Wellington inden frokost.
Jeg bliver aldrig våd, hvis jeg kan undgå det.
- Hvad skal jeg sige til mændene? - At de skal få regnen til at holde op.
- Gør plads! - I stilling!
Så er det nu, drenge. Så er det nu.
Hør godt efter.
Tålmodighed er nøgleordet i dag. Med tålmodighed vinder vi.
Vi skal holde stand.
Lad dem komme til os!
Kom så!
Godmorgen, general Blücher.
- Godmorgen. - Forventet ankomsttidspunkt?
- Officer? - Om cirka fem timer.
Cirka fem timer.
Kom så!
Der er han.
Han står tilsyneladende... og sover.
Én ting, du ikke kan modstå, min ven, er et frontalangreb.
Lad os se, hvordan generalen kan angribe vores stilling.
Jeg har kejseren i sigte, hr. Har jeg tilladelse til at skyde?
Bestemt ikke. Hærførere har bedre ting at lave end at skyde hinanden.
Skyder De, vil det koste Dem livet.
Kom så!
Ordonnans!
Blücher, 18 til 19 kilometer.
Følg mig!
- Blücher er 18-19 kilometer væk. - Jøsses.
- Rapporter til mig hver time. - Javel.
Ordonnans! Gør plads!
Preussere ved vejkanten, 19 kilometer.
Preussiske tropper er blevet set på vejen. 19 kilometer.
Gør kanonerne klar.
Gør kanonerne klar!
Kom så! Hurtigere!
- Kanon klar! - Kanon klar!
Regnen er hørt op.
Klar til affyring!
- Fyr! - Fyr!
I dækning!
Direkte i stilling!
Gør klar til fremrykning! Vær klar!
Klar til fremrykning!
Indstil til 195!
Vinkel 195!
Indstillet!
Klar til affyring! Fyr!
Fyr!
Duk hovedet! Syvende, overtag!
Hold ud, folkens!
Infanteri, fremad!
Venstre kompagni!
Og march!
I geled! Nu!
Hold dem væk!
Gå med!
Anden fremrykning! Af sted!
Hold rækken!
Kanoner!
Fyr!
Klar!
Hold fast!
Fyr!
Du der, overtag kanonen!
Fyr!
Luk hullet!
Hold rækken!
Træfninger! Fortsæt fremad!
- I stilling! - Der må skydes!
Hold dem på afstand!
Fortsæt! De må ikke nå sammen!
Kom så, drenge!
Rolig.
Preussere, ved vejen, otte kilometer.
Otte kilometer højst.
- Vi må handle, før Blücher når frem. - Ud.
Ud!
Kavaleri!
Angrib!
- Klar til at modtage kavaleri. - Klar til kavaleri!
Vi skal holde stand. Hold ud til sidste mand.
De må ikke besejre os!
Hvad vil folk i England sige?
- Hold geledderne! - Ret ind!
Fortsæt. Hold stillingen.
Kejseren længe leve!
Kompagni, stands!
Stil op i kvadrat!
Kejseren længe leve!
Første sektion, fyr! Anden sektion, fyr!
Hvad gør vi? Vi kan ikke komme igennem!
Lad dem løbe! Hold kvadratet!
Vis dem det britiske stål!
Præsenter gevær!
Gevær ved skulder!
De er fremme! Preusserne!
Først over skråningen, kejser.
Vi skal igennem!
Bryd kvadratet!
Bajonetter angrib!
Jeres kejser er med jer! I er de tapre fra Austerlitz!
Overgiv jer aldrig!
For hjemland og ære!
Skulder mod skulder! Ret ind!
Skulder mod skulder!
Infanteri fremad!
Bataljon! Fremad!
Ret ind!
Fodfolk, skyd!
Anden række, skyd!
Klar til angreb!
Angrib!
Skyd dem ned!
Fremad!
Kavaleriet frem?
Kavaleriet frem.
Klar til modangreb!
Mænd! Ryk ind! Fuld støtte!
Nej. Han kan ikke lade være.
Der er Blücher!
Gudskelov.
Deres Majestæt! Deres Majestæt!
Kom og se, hvordan Frankrigs masser spiser!
Ja!
Slaget er mit. Krigen vil få en ende.
JULI 1815
Officer på dæk!
Goddag, goddag.
Jeg er den første til at indrømme mine fejl. Men jeg begår aldrig nogen.
Det er ren geometri.
Jeg ved, præcis hvor kanonen skal stå.
Tragisk nok kan jeg ikke videregive den viden til mine marskaller.
Det er måske det sværeste her i livet.
At acceptere andres fejl.
Det må I ikke.
Anspor til storhed.
Pas på hovedet.
Pas på hovedet!
- Hvad laver de der? - Kadetterne forguder ham.
Få dem ud.
Alle ud. Omgående.
- Deres Nåde... - Godmorgen, general.
Skønne drenge.
- Må jeg sætte mig? - Værsgo.
Og morgenmaden.
Nu ved jeg, hvorfor jeres flåde har så stor succes. Tak.
Jeg har aldrig været på landet i England. Jeg vil sikkert elske Cotswolds.
Det bakkede landskab. Det bløde lys.
Min herre, det var kun med et meget snævert flertal,
at De undgik at blive skudt.
Rent politisk er det umuligt
for den britiske regering at lade Dem blive i England.
De tildeles tre officerer og tolv tjenere, som vil ledsage Dem i eksil.
Eksilet vil finde sted på øen Sankt Helena,
nøje overvåget af guvernør Hudson Lowe og hans familie.
Sankt...
Helena. Det er en lille ø.
Nærmere en klippe.
1.600 kilometer fra det afrikanske fastland.
Der skulle være rigtig pænt. Fredeligt. De får tid til at tænke.
Al korrespondance bliver læst,
og Deres tilstedeværelse kontrolleret to gange om dagen.
EKSIL TIL SANKT HELENA
Stram linen! Træk sejlet op!
Gå under dæk!
Hvad vil du nu gøre? Jeg hader at se dig alene.
Vil du komme til mig? Vil jeg tilgive dig?
Min søde, stædige kejser.
Jeg slap dig løs og lod dig gå til grunde.
Næste gang er jeg kejser, og så gør du, som jeg siger.
Ja, du havde ret.
Hver nat tigger jeg om at se dig i drømme.
Og når jeg gør, afviser du mig.
Hvad hedder Frankrigs hovedstad?
- Paris. - Og Ruslands?
Petersborg. Og før det Moskva.
Moskva. Og hvem brændte Moskva ned til grunden?
Det ved jeg ikke.
Det gjorde jeg.
Jeg mener nu, russerne brændte den for at slippe af med franskmændene.
- Hvem har sagt det? - Det er almen viden.
Smut. Smut hen og leg.
En garde!
Vil du høre, hvad jeg venter med?
Det er en hemmelighed. Jeg viser dig det, når du kommer.
Kom til mig, Napoleon, og lad os prøve igen.
NAPOLEON BONAPARTE DØDE DEN 5. MAJ 1821
EFTER SEKS ÅRS EKSIL PÅ SANKT HELENA.
HAN ANFØRTE 61 SLAG I SIN MILITÆRKARRIERE...
TOULON 6.000 DØDE MARENGO 12.000 DØDE
AUSTERLITZ 16.5000 DØDE BORODINO 71.000 DØDE
WATERLOO 47.000 DØDE (ÉN DAG) INVASION AF RUSLAND 460.000 DØDE
1793-1815: OVER 3.000.000 DØDE
HANS SIDSTE ORD VAR...
FRANKRIG
HÆR
JOSÉPHINE
DEDIKERET TIL LULU
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve