Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
1789. GADS REVOLŪCIJA FRANCIJĀ
Posts cilvēkus noved pie revolūcijas... un revolūcija viņus noved atpakaļ postā.
Frančiem bezcerību rada pārtikas trūkums
un vispārēja ekonomiskā krīze.
Drīz antirojālisti nosūta karali Luiju XVI
un 11 000 viņa atbalstītāju vardarbīgā nāvē...
un tad vērš skatus uz pēdējo Francijas karalieni Mariju Antuaneti.
Tikmēr godkārīgs korsikāņu artilērijas virsnieks Napoleons Bonaparts
tiecas pēc paaugstinājuma...
Atkāpieties, jūs visi!
Uz giljotīnu!
Francijas posts!
Terors nav nekas vairāk kā taisnīgums.
Ātrs, bargs, nelokāms.
Tātad tā ir tikumības izpausme.
Viņa jūsu priekšā bija vainīga trijās apsūdzībās:
valsts kases iztukšošanā,
sazvērestībā pret iekšējo un ārējo valsts drošību
un valsts nodevībā, rīkojoties ienaidnieka interesēs.
Žēlastību neliešiem?
Nē.
Žēlastību nevainīgajiem.
Žēlastību nelaimīgajiem.
Žēlastību cilvēcīgumam.
Neizbēgams iznākums, ko nosaka demokrātija
kopā ar nācijas neatliekamajām šībrīža vajadzībām...
POLS BARĀ FRANCIJAS ARMIJAS KOMISĀRS
Britu flote ir ieņēmusi Tulonas ostu.
Tur ir iesprostota puse franču flotes.
Ja tos kuģus zaudēsim, Republika kritīs.
Mums par laimi, Tulonā ir tikai 2000 angļu karavīru.
Bet mums trūkst artilērijas un priekšgalā ir ģenerālis, kurš bija galma gleznotājs.
Atkarot pašu Tulonu nav vajadzīgs.
Tā pilsēta nav pilsēta. Tā pilsēta ir osta.
Ja angļu flote ostu nenosargās,
pilsētai būs jāpadodas.
Mans brālis, kapteinis Bonaparts, kā artilērijas virsnieks
ir organizējis angļu kuģu apšaudi ar sakarsētām lodēm.
Viņš ir pierādījis savu uzticību Republikai.
Un kā tu ierosini ostu ieņemt?
Sagrābsim ostas fortu,
un pilsēta būs mūsu.
Tam jābūt kā brīdinājumam, citādi kritīs arī citas pilsētas.
Un, kas attiecas uz mani,
es neļaušu sagrābt savu reģionu ne rojālistiem, ne angļiem.
Labrīt, kungs!
TULONA - FRANČU APMETNE 1793. GADA 16. DECEMBRIS
Ģenerāli Karto!
Viņš ir tur.
Lisjēn, manu dārgo brāli, esmu jau Tulonā.
Karaspēks ir sliktā stāvoklī, un Tavi iesauktie ir neapmācīti un nedisciplinēti.
Bez bruņojuma un resursiem es paredzu tikai neveiksmi.
Vācam metāllūžņus. Pārkausēsim tos mazās mortīrās, kas manam plānam derēs labāk.
Ja mums neizdosies,
pie varas esošie uztvers mūs kā korsikāņu bandītus, kas augstākam amatam neder,
un mūsu mātes ambīcijas tiks apslāpētas.
Tieši tā, kundze. Jums ir laba gaume.
- Lūdzu. - Būšu te arī nākamnedēļ.
Briti kontrolē lielos ieročus, kas pavērsti pret viņu floti piekrastē.
Ja šos ieročus pārņemsim, varēsim viņu kuģus sašaut un šo blokādi izbeigt.
Pārsteigums būs mana priekšrocība, bet uzvaru dos uguns.
Ar nepacietību gaidu Tavu ierašanos.
Tavs brālis Napoleons.
Eu, diršļak! Jā, tu!
Jāj prom! Aiziet! Kusties!
Aizvāciet tās sasodītās kazas!
Pēdējais brīdinājums. Aizvāciet tās kazas!
Labāk aizvāciet tūlīt pat!
Vai saprotat?
Viņš apsēdās pie uguns, mani zēni
Lai būtu kopā Ar saviem jautrajiem draugiem
- Pozīcijā! - Ātri!
Pie skursteņa stūra bija viņa vieta
Kur varēja viņš sēdēt Un krāsot savu veco seju
Kad Džonsa eils bija jauns, mani zēni
Ātri!
Kad Džonsa eils bija jauns
Alus pintes un šerija pudeles Lai vieglāk jautri tikt pāri kalnam
Kad Džonsa eils bija jauns
Uguni!
Mums uzbrūk!
Mums uzbrūk. Ķeriet ieročus!
Ātri pieslieniet trepes, vīri!
Uguni! Trāpīt mērķī!
Padodiet augšā mortīras!
Gatavs, puika?
Ak dievs!
- Jums viss labi? - Kārtībā.
Šurp mortīras!
Sargāt lielgabalus!
Pozīcijā!
- Vive la France! - Vive la France!
Sagatavot lielgabalus!
Jā. Tieši tā!
Mortīras!
Tēmēšanas leņķis - 160.
- Uguni! - Tieši tā.
Žino, sakarsētās lodes!
Uguni!
Žino, uguni!
Uguni!
- Pārlādēt! - Tieši tā.
Uguni!
Plecā - ņemt!
Kapteini Napoleon Bonapart, piešķiru tev brigādes ģenerāļa pakāpi.
Lai dzīvo Republika!
Es tev apsolīju spožus panākumus un savu vārdu esmu turējis.
Brīvi!
Mātei.
Francijas tagadējie vadītāji ir pārgājuši no entuziasma
pie neprātīgām ambīcijām.
Un sabiedrības attieksme pret giljotīnu ir beztiesiska aizraušanās,
ko vada Robespjērs.
Par valdnieku viņš neder.
Bonapart!
Francija!
Ir kļuvis pilnīgi skaidrs, pilsoni Robespjēr,
ka tavs nolūks ir izmantot šo asmeni, lai pats iegūtu maksimālu varu.
Ļaujiet man runāt!
Šajā telpā nav neviena, kas pret manām metodēm būtu iebildis.
Ja sakāt, ka esmu vainīgs, vainīgi esat jūs visi.
Tu neesi brīvības aizstāvis.
Tu uzskati sevi par tiesnesi, zvērināto un bendi. Vai tā nav?
Tu esi sliktāks par Cēzaru. Sliktāks par Cēzaru.
Jūs - jūs visi - esat nodevēji.
Arestēt viņu!
Ķeriet viņu!
Netrāpīji.
Giljotīna, mans draugs.
TERORA LAIKA BEIGAS 1794. GADA 27. JŪLIJS
ATBRĪVO 41 500 CIETUMNIEKU
IZDZĪVOJUŠO BALLE PARĪZE, 1794. GADA VASARA
Septiņi, kundze.
Dali vēlreiz!
Jūsu likme.
Atkal septiņi.
Nē. Neveicas.
Izstāšos pirmā. Tas ir mans.
Kāpēc jūs uz mani tā skatāties?
Skatos?
- Nē, es neskatījos. - Jā.
Ak neskatījāties?
Skatījos.
Es skatījos uz jūsu seju.
Kas jums tas par kostīmu?
Tā ir mana uniforma.
Es aizvedu frančus līdz uzvarai Tulonā.
Nesakiet man savu vārdu!
Ģenerāli!
Tur ir kāds ļoti jauns vīrietis, kurš vēlas jūs satikt.
Viņu sauc Ežēns Boarnē.
Pilsoni!
Ģenerāli Bonapart!
Jā?
Mani sauc Ežēns Boarnē, Žozefīnes Boarnē dēls.
Ko tu gribi?
Sava tēva zobenu.
Viņam to atņēma, pirms viņu arestēja un sodīja ar nāvi.
Jā?
Man un mātei tas nozīmētu ļoti daudz, ja mums to atdotu.
Nekā cita no viņa mums nav.
Zobens ir ierocis.
Es nevaru ļaut pilsoņiem glabāt ieročus.
Šis zobens ir piemiņa no mana dārgā nelaiķa tēva.
Varbūt, bet tik un tā tas ir ierocis.
Jauno cilvēk, kāpēc tu esi te?
Māte teica, ka esat vienīgais no augstākstāvošajiem, kas zobenu var atdot.
Šie visi piederēja virsniekiem, kam tika piespriests nāvessods.
Vai neviens neiedomājās tiem piestiprināt vārdus?
Nē, vārdu nav.
Ģenerālis Bonaparts?
Paldies.
Vai man ir jāstādās priekšā?
Nē, ģenerāli.
Labi.
Izsaku komplimentus šīs labi audzinātās ģimenes radītājai.
Vai nevēlaties sēdēt tuvāk?
Vai izskatos iemīlējusies?
Vai viņš jums šķiet nepatīkams?
Nē.
Tad ar to varbūt pietiek.
Nenovērtējiet par zemu savu pievilcību!
PILSONE BOARNĒ SŪTA SVEICIENUS NAPOLEONAM BONAPARTAM
UN VĒLAS BAUDĪT VIŅA SABIEDRĪBU
Vai, skatoties uz mani, redzat aristokrāti?
Nē.
Manam vīram bija vairāk nekā viena mīļākā.
Un, kad viņam nocirta galvu, visas mīļākās skatījās.
Kad biju cietumā, man teica, ka izdzīvošu tikai tad, ja būšu stāvoklī.
Tāpēc, ģenerāli...
vai man jums jāstāsta par savu nepiedienīgo rīcību?
Nē, kundze.
Vai tas, kur esmu bijusi, jūs uztrauc?
Nē, kundze.
Ja paskatīsieties lejup, redzēsiet pārsteigumu.
Un, kad būsiet to redzējis, gribēsiet to vienmēr.
Francijas ļaudis, neļaujiet sevi piemuļķot! Mūsu ir vairāk.
Mēs šo konventu varam ieņemt.
Lai dzīvo karalis!
Bez šaubām, esi redzējis, kāds ielās ir haoss.
Jā.
Komitejas locekļi uzskata,
ka šis pūlis gatavo uzbrukumu padomei.
Man ir mazāk nekā 4000 karavīru un ļoti maz ieroču.
Sablonā ir 40 lielgabalu. Es varētu atvest tos šurp trīs stundās.
Šis pūlis ir 20 000 liels.
Jā.
Ko tu kā mans vietnieks darītu,
ja šis aizsardzības uzdevums tiktu uzticēts tev?
Es to pieņemu ar nosacījumu, ka varēšu komandēt pēc saviem ieskatiem.
Bez iejaukšanās.
Kā komandiera vietnieks es to nedarīšu.
ROJĀLISTU SACELŠANĀS 1795. GADA 5. OKTOBRIS
Aiziet!
Uguni!
Saskaņā ar 1792. gada 20. septembra likumu
Marī Žozefa Roza Tašē,
dzimusi 1767. gada 23. jūnijā Martinikā,
ņem par vīru Napoleonu Bonapartu,
dzimušu 1768. gada februārī Ažaksjo, Korsikā.
Vai piekrītat?
- Jā. - Piekrītu.
Vai piekrītat jūs?
Jā. Piekrītu.
Pasludinu, ka esat saistīti laulībā.
Par Republikas glābēju!
Un par Bonapartes kundzi!
Par Bonapartes kundzi!
Šis puisis man blakus?
Viņš grib manu zobenu.
Lai šis labais darbs rada mums dēlu!
Dārgā Žozefīne!
Es eju Aleksandra Lielā un Cēzara pēdās,
jo esmu nosūtīts atbrīvot Ēģipti.
ĒĢIPTE 1798. GADA JŪLIJS
Man ir 40 000 vīru,
un skati te ir brīnumaini, un laiks - smacējoši karsts.
Esmu jau iekarojis Itāliju, kas padevās bez sadursmēm.
Direktorija ir apstiprinājusi manu plānu uzbrukt Anglijai
caur tās austrumu impēriju.
Bet mani sasniegumi šķiet niecīgi, jo to dēļ esam šķirti.
Dārgā sieva!
Mīlestība, ko pret Tevi jūtu, ir kā nāve.
Es spēju izdzīvot vienīgi Tevī.
Sveika vēlreiz!
Ko Tu dari?
No Tevis nav vēstuļu.
Labrīt, Lusilla!
Ja Tu mani mīlētu, rakstītu man divreiz dienā.
Saki, ka nav čūsku Tavā gultā,
Tavās kājās, tajā, kas ir mans.
Tev man jāuzraksta un jāpasaka:
Tu zini, ka mīlu tevi vairāk, nekā spēj iztēloties,
un ka mani iepriecināt spēj tikai Tu.
Vai ir robežas tam, ko drīkstu tev sacīt?
Nevajadzētu būt.
Vai man pateikt ko tādu, kas var tevi sāpināt?
Jā.
Tavai sievai ir mīļākais, vārdā Ipolits Šarls.
- Domā, ka tam ticēšu? - Jā.
Ka mana sieva man to nodarītu.
Jā.
Desertu nedabūsi. Vari iet.
Es tev nekad nemelotu.
Kā tu to zini?
Lusilla ir mana mīļākā. Viņa man raksta.
Žozefīnes apteksne ir tava mīļākā?
Vislielākajā slepenībā sagatavo divas fregates un divus mazākus kuģus!
Es atgriežos mājās.
Napoleon,
to uzskatīs par dezertēšanu.
Kad būšu prom, ģenerālis Klebērs tiks informēts, ka stājas manā vietā.
Uzvarētājs Napoleons!
PĀRTVERTAS VĒSTULES ATKLĀJ ĢENERĀĻA RAGNEŠA SIRDSSĀPES
BONAPARTA ASARAINĀS VĒSTULES LĪGAVAI, KAS VIŅU KRĀPJ
Kur ir mana sieva?
Viņa aizbrauca jūs sveikt uz Lionu.
Nemelo man! Kur ir mana sieva?
Viņa šodien aizbrauca, ģenerāli.
- Uz Lionu? - Jā, kungs.
Par manu ierašanos zina visa pasaule, bet ne mana sieva?
Kas tu par radījumu?
Kā varēji būt tik vienaldzīga pret mani un manām jūtām?
Tu esi maza, savtīga cūka.
Vai tev pret mani nav nekādas cieņas?
Nē, ir.
Tad kāpēc?
Tāpēc, ka... Pasaki!
Piedod!
Ar to nepietiek.
- Ko tu gribi, lai saku? - Es gribu, lai pasaki,
ka esmu pats svarīgākais pasaulē.
Tu esi.
- Pasaki! - Tu...
Tu esi vissvarīgākais manā dzīvē, pasaulē. Tu...
- Un bez manis tu neesi nekas. - Es neesmu nekas.
Un tu darīsi visu!
Es darīšu visu.
Es neesmu kā citi cilvēki.
Un mani nemāc sīka nedrošība.
Tu esi briesmone.
Man tevis ir žēl.
Tu gribi būt dižens?
Bez manis tu neesi nekas.
Pasaki!
Tu esi tikai lops - nekas bez manis.
Esmu tikai lops - nekas bez tevis.
Jā.
Tu neesi nekas bez manis vai savas mātes.
Mana māte...
Vai tev bija dēkas?
Protams, bija.
Un vai tu viņas mīlēji?
Nē. Nē, nemīlēju.
Vai viņas bija skaistas?
Jā, dažas.
Viņas kalpoja savam mērķim.
Vairāk nekā es?
Viņas mazāk raudāja, tāpēc bija pievilcīgākas.
Ne...
Neatstāj mani! Lūdzu, neatstāj mani!
Tikai neatstāj mani!
Tev nav man jāpiedod, tikai apsoli, ka vairs nebrauksi prom.
Kas lika tev pamest savu karaspēku Ēģiptē?
Pilsoņi!
Kādā valstī mēs esam?
Jo šī neatgādina to Franciju, kuru atstāju.
Kuram vajadzētu būt atbildīgam par tās pārvaldīšanu, kamēr esmu prom?
Jo tas neesi tu, pilsoni Gojē.
Tas neesi tu.
Tas noteikti neesi tu. Lai gan tev ļoti labi padodas lūrēt caur pieri.
Tas neesi tu, Barā.
Vai tu, Taleirān.
Vai tu, Sjejes.
Tad kurš?
Kuram jābūt atbildīgam? Fušē, vai tu zini?
Nē?
Esmu atgriezies Francijā un atradis to bankrotējušu.
Tā drukā naudu, kas tiek iztērēta dažās stundās.
Austrija un Krievija ieņem Itāliju.
Anglija un Krievija okupē Holandi.
Un izskatās, ka draud iebrukums pašā Francijā.
Tomēr jūs apsūdzat mani dezertēšanā.
Un pie tā visa vēl atklājums, ka mana sieva ir padauza.
Vienīgais, kam piekrīt ikviens Francijas pilsonis, ir tas, ka tu esi mūsu Cēzars.
Ko tu gribi?
Nu...
Ļaudis pieņems manu valdīšanu, ja tu mani atbalstīsi.
Lai gan, tāpat kā tu, es uzskatu, ka Direktorija ir korumpēta.
Bet kopā mēs varam paglābt šo valsti no monarhijas atjaunošanās
un nosargāt revolūcijas ideālus.
Un domāju, ka varas sagrābšana ir iespējama
ar tavu palīdzību īstajā brīdī.
Un domāju, ka šis ir īstais brīdis.
Tātad gribi, lai es būtu tavs zobens?
Es gribu, lai coup d'état - pareizajā laikā, pareizi izpildīts...
nodotu varu trīs konsulu rokās:
manās, Diko...
un tavās.
Es ielūdzu tevi uzvarētāju pusē.
Tā ir vienkārša atkāpšanās vēstule, ko mēs gribētu, lai jūs...
Es neko neparakstīšu.
Ej ieskrieties! Neko es neparakstīšu.
Kungi!
Kurš to dara?
Labrīt, Pol!
Es tev visu ļoti atvieglošu.
Man ir dokumenti, kuros tu paziņo, ka no padomes aizej.
Tev jāatkāpjas jau pirms brokastīm, lūdzu.
Pasaki viņiem, ka ar prieku atgriezīšos vienkāršo pilsoņu rindās.
Pateikšu.
Atnākuši kādi kungi jūs satikt.
Pilsoni Mulin, jums ir jāparaksta atkāpšanās vēstule.
- Nē. Es ēdu brokastis. - Nē.
Es izbaudu gardas brokastis.
Tas ir necilvēcīgi! Es pabeigšu savas brokastis, pirms man pieskaraties.
- Nē! - Labu apetīti!
APVĒRSUMS 1799. GADA 9. NOVEMBRIS
Direktor!
Uzskatu, ka ir pienācis laiks pieprasīt paskaidrojumu.
Pareizi!
Šajā ārkārtas sēdē ir jāizveido nominantu saraksts
jaunai Direktorijai, lai tiktu galā ar draudiem...
Ar rojālistu draudiem.
Mūs aicina pieņemt rezolūciju,
lai izveidotu pagaidu valdību no trim konsuliem:
ģenerāļa Bonaparta un pilsoņiem Sjejesa un Rožē Diko.
Kur ir pieci Direktorijas locekļi?
Vai maģiski izgaisuši?
Un mēs esam te, karavīru ielenkti, izolēti tālu no Parīzes.
Kārtību!
Kļūst arvien skaidrāks,
ka jūsu brālis, Napoleons Bonaparts,
izrādot savu militāro spēku, uzvedas tā, it kā būtu ārpus likuma.
Apsolu šo jautājumu atrisināt.
Un šis ir smieklīgs un slikti īstenots valsts apvērsums.
Varaskārs iznirelis.
Pietiek!
Ja ir kādi jautājumi par to, kas te notiek, es atbildēšu.
Kā tu uzdrīksties!
Šis ir... Jūs esat pārkāpuši konstitūciju.
- Jūs esat... - Aizturiet!
Ņemiet ciet!
- Arestējiet viņu! - Apturiet viņu!
Velns!
Nonāvēt!
Laidiet garām!
Tā.
Mūs terorizē deputāti, kas bruņojušies ar dunčiem.
Un šie jukušie ir pārkāpuši likumu,
uzbrūkot šīs valsts brīvībai.
- Viņi grib mani nogalināt! - Viņi grib viņu nogalināt.
Atveriet durvis!
Izlaidiet mūs!
Es savu brāli nogalināšu, ja viņš nodos Francijas tautas brīvību.
Iekšā!
Velns!
Aiziet! Atpakaļ!
Ejiet!
- Atpakaļ! Ejiet atpakaļ! - Ejiet atpakaļ! Malā!
Kustieties! Atpakaļ!
Lai veicas, brāli!
Palaidiet!
Balsosim?
Kur mēs ejam?
Visi mūsu skarbie vārdi ir pagātnē.
Man vajag, lai esi mans maigākais draugs.
Aiz šīm durvīm ir mūsu liktenis.
Godam sveikt!
- Pirmais konsul! - Kungs!
Kundze!
- Pilsoni Bonapart! - Pilsoni Bonapart!
- Pirmais konsul! - Pilsoni Bonapart!
Pirmais konsul!
Nāc, mazā!
Kāp sava kunga gultā!
Sveicināta, kundze!
Sveikas! Labvakar!
Māt, Aviņonas hercogs.
Prieks iepazīties.
Vai tā varētu būt Žozefīne?
- Māte, Žozefīne. Žozefīne, māte. - Prieks iepazīties.
Tas ir Šarls.
Uz turieni.
"Jūsu Majestāte! Anglija un Francija izšķiež savu labklājību."
Mēģināšu vēlreiz.
Jūsu Karaliskā Majestāte! Anglija un Francija
- izšķiež savu labklājību... - Jūsu Majestāte.
Ko tad es teicu?
Jūsu Karaliskā Majestāte.
Jūsu Karaliskā Ma...
Jūsu Majestāte! Anglija un Francija izšķiež savu labklājību.
Es nekaunos uzņemties iniciatīvu.
Domāju - esmu visai pasaulei pietiekami pierādījis,
ka nebaidos no iespējama kara,
bet Anglijai un Francijai es no sirds vēlu mieru.
Nolasi man!
Esmu paziņojis visām ārvalstīm, ka esi kļuvis par konsulu,
esmu uzrakstījis vēstules visiem diplomātiskajiem pārstāvjiem ārzemēs
un saprotu, ka esi nosūtījis Anglijai draudzīgu miera iniciatīvu.
ARMĀNS DE KOLENKŪRS PIRMĀ KONSULA PADOMNIEKS
Kolenkūr!
Man vajag, lai palīdzi labāk izprast
Krievijas caru Aleksandru.
Vai tu šo caru uzskatītu par Anglijas vai Francijas sabiedroto?
Es teiktu, ka tirdzniecība ar Angliju viņam ir ienesīgāka
nekā tirdzniecība ar Franciju.
Un vai tu sajūti britu ietekmi Krievijas galmā?
Nē, bet pieņemu, ka tā ir diezgan spēcīga.
Spēcīga?
Kāds viņš ir kā cilvēks? Apraksti!
Nu, viņš ir jauns.
Viņš ir iedomīgs.
Viņš ir populārs un grib tāds palikt.
Viņš ir populārs?
Tiešām?
Visvairāk viņš baidās tikt nogalināts gultā kā viņa tēvs.
Tāpēc viņš ir bīstami nepastāvīgs pret tiem, kam ir pievērsis uzmanību.
Tātad viņam vajag sabiedroto, kuru viņš var saukt arī par draugu.
ŠARLS DE TALEIRĀNS ĀRLIETU MINISTRS
Likmes vairs nepieņem.
Kāds pārsteigums!
Prieks jūs redzēt sabiedrībā.
Atvainojiet, kungi!
Labvakar! Es tikai cenšos zaudēt naudu.
Varbūt pēc šīs partijas pievienosieties man?
Pie mana parastā galda.
Cik jauka doma!
Arlabvakaru!
Vai dzirdējāt?
Šodien Viņa Majestāte saņēma miera vēstuli no pirmā konsula.
Mesjē Taleirān, vai drīkstu būt atklāts?
Protams.
Austrijas koalīcijai ar Angliju ir tik stingra nostāja pret Franciju,
ka šīs miera iniciatīvas nepārprotami ir domātas tikai tam,
lai varētu ietekmēt Francijas sabiedrības viedokli.
Mans draugs!
Cik labi jūs mani pazīstat!
Jā, tā ir. Napoleons grib iegūt sabiedrības atbalstu.
Bet es jūs brīdinu, ka viņš pēc tā alkst vairāk
nekā vairums cilvēku pasaules vēsturē.
Tāpēc ar visu cieņu es ieteiktu
pieņemt šo viņa mazo miera piedāvājumu...
vai arī ciest sekas no vīra, kurš tiecas pēc miera par katru cenu.
Ieradies angļu vēstnieks lords Vitvērts, konsul.
Neskatieties uz mani tā, it kā nezinātu, ko teikšu.
Vai zināt par manu miera vēstuli jūsu karalim?
Nē.
Vai man jāatkārto?
Nē, varat neatkārtot.
Uzskatiet šo par brīdinājumu jūsu karalim!
Es turēšu jūs minējumos un bailēs.
Jūs uzmanīsiet savas robežas un savu muguru,
un agri vai vēlu jūsu manierēm būs jākļūst franciskām.
Miera vēstules es vairs nepiedāvāšu
un ātras atbildes neesamību uzskatīšu par necieņas izrādīšanu.
Jūs domājat, ka esat tik diži, jo jums ir kuģi.
Cik žēl, ka tik dižens vīrs neprot pieklājīgi uzvesties.
Jā?
Vai esi apmierināts?
Vai grasies teikt ko tādu, kas mani sadusmos?
Cerams, ne.
Eiropas ģimenes uzskata tevi par neko vairāk kā korsikāņu bandītu.
Tāpēc
es ieteikšu ko tādu, kas ir briedis jau sen.
Es iesaku tev atteikties no Francijas pirmā konsula lomas
apmaiņā pret titulu "uzvarošais konsuls".
Citā vārdā - "karalis".
Ko?
Karalis.
Jā, karalis.
Karalis?
Man ir ieveidoti mati.
Tā, kā tev patīk.
Ak, tu neķītrais vīrs! Man tikko ir ieveidoti mati.
Man ir visskaistākā sieva.
Es... Nu labi, nāc!
Cepuri nost!
Iedod roku! Iedod savu roku!
- Vai jūti? - Ko?
Vai sajūti?
Tas ir tavs.
Paldies.
Beidz!
Kāpēc tu neesi stāvoklī?
Vai tas ir jautājums vai apsūdzība?
Tas bija jautājums.
Nu tā ir apsūdzība.
Esmu bijusi pie dr. Korvisāra, un viņam atbildes nav.
Tikai ieteikums darīt to, ko darīja Remisā kundze.
Proti?
Proti...
līdz ar cerīgām domām un mazliet sarkanvīna
viņš ieteica izmantot Ēkslašapelas ūdeņus.
Un kāpēc neesi to darījusi?
Kā pirmā konsula sievai man tam nav bijis laika.
Es pavadu daudzas stundas, satīrot aiz tevis.
Atrodi laiku!
Man taču tev nav jāskaidro, cik tas ir svarīgi, ko?
Ko - tu gribi mantinieku?
Es gribu viņu tagad.
Ak dievs!
KRONĒŠANA 1804. GADA 2. DECEMBRIS
Lai Dievs apstiprina jūs uz Viņa troņa
un Kristus ļauj valdīt līdz ar Viņu mūžīgajā valstībā!
Es atradu Francijas kroni renstelē.
Es to pacēlu ar sava zobena smaili un notīrīju...
un lieku to pats sev galvā.
Visizcilākais, visdiženākais Napoleons,
Francijas imperators,
ir kronēts un celts tronī!
Lai dzīvo imperators!
Es neatbalstu šo domu.
Tu iesaki šķiršanos pēc gadiem ilgām debatēm.
Tu redzi, ka tas mani ir sašķēlis.
Es neesmu godkārīgs.
Es nevienam neesmu pieteicis karu.
Nē.
Tu esi dižākais vadonis pasaules vēsturē
un pasaules vienīgā iespēja dzīvot mierā.
Impērijas drošība un miers pasaulē ir atkarīgi no mantinieka.
Tā bija iespēja.
Un es jau toreiz teicu.
Vai labi pavadi laiku?
Es došos karā, lai aizstāvētu mūsu tautu,
un mana sieva nevar radīt man pēcnācēju.
Ja neradīsi man bērnu šonakt,
būs šķiršanās.
Šīs mājas nav pieredzējušas pietiekamu mīlēšanos, lai rastos bērns.
Nē, ir gan.
Tā ir notikusi gadiem. Gadiem.
Un ne tikai ar mani.
Un tomēr tu esi tukša.
Un tu esi resns.
Man patīk ēst. Tā ir.
Liktenis mani ir atvedis te.
Liktenis man ir devis šo jēra karbonādi.
Žozefīne!
Nu nāc!
Nāc!
Man patīk tavi talanti un tava gaume.
Un, kamēr būšu prom, es ilgošos pēc tava skaistuma.
Un tavas pašcieņas.
Un es pie tevis atgriezīšos.
Par šodienas uzvaru!
Es vienmēr tevi atbalstīšu, Franci.
CARS ALEKSANDRS I KRIEVIJAS IMPERATORS
Bet jāatzīst: mani pārņēmusi kaujaslauka sajūsma.
Man nevajadzētu tevi mānīt, Aleksandr.
FRANCIS I AUSTRIJAS IMPERATORS
Šī kauja pret viņu būs nežēlīga un šausminoša.
AUSTERLICA 1805. GADA 2. DECEMBRIS
Aiziet!
Aizsardzības pozīcijā!
Mana labā sieva Žozefīne!
Ak dievs, cik te ir auksts! Man trūkst Tava siltuma.
Šodien mēs svinam mūsu kronēšanas pirmo gadadienu.
Mans agrākais sabiedrotais nu apvienojies ar manu ienaidnieku.
Krievijas cars Aleksandrs ir apvienojis spēkus ar Austrijas princi.
Esmu dzirdējis, ka viņš ir apguvis kara mākslu
un cenšas atdarināt manu kaujas taktiku.
Vairāk ugunskuru!
Viņš cenšas man līdzināties,
taču ir mazs zēns, kas pieļaus briesmīgu kļūdu.
Esmu pārliecināts, ka šodien savai armijai sagādāšu vēl vienas uzvaras laurus.
Tavs Napoleons.
Ei, sasien no aizmugures! Nostiprini to stūri pie zemes!
Kārtībā.
Velns!
Jūsu Majestāte!
Mūs ir pamanījuši.
Labi.
Saki, lai vīri atpūšas.
I-K-Ā-J.
Ieraudzīti kājnieki.
T-U-V.
Tuvojas!
Ieņemt pozīcijas!
- Ieņemt pozīcijas! - Ieņemt pozīcijas!
- Mostieties! Gatavojieties! - Ieņemt pozīcijas!
Nu, celieties!
Gaidīt!
Gatavībā!
Gaidīt! Lai domā, ka iniciatīva ir viņiem.
Uguni!
Šaujiet!
Šaut brīvi!
Sūtīt klāt kājniekus!
Pārņemt iniciatīvu! Ātri!
Pārņemt iniciatīvu!
Kavalēriju no rietumiem! Pārraut viņu flangus!
Atpakaļ! Atkāpties!
Atkāpties!
Lamatas!
Atpakaļ!
- Atsegt lielgabalus! - Lielgabalus!
- Uguni! - Uguni!
Pārlādēt!
Uz vienu pusi!
Nost no ledus!
Atsakieties, kungs! Esam lamatās.
Nost no ledus! Atkāpties!
Nogriezt viņu atkāpšanos!
Franci! Cik jauki beidzot jūs satikt!
Lūdzu, nāciet siltumā!
- Paldies. - Jums man jāpiedod.
Pēdējos divos mēnešos šī ir bijusi mana vienīgā pils.
Šķiet ļoti patīkama. Jūs lieliski protat to izmantot.
Kaujaslaukā darām, ko varam.
Jā, tā ir, vai ne?
Ir jauki beidzot satikt vēl kādu imperatoru.
Kur, ja drīkstu jautāt, ir Aleksandrs?
Vai sagaidīsim viņu, pirms sākam?
Domāju, ka viņš mums nepievienosies.
Viņš ir vai traks no dusmām.
Man jāizsaka jums kompliments: jūs panācāt, ka pieļauju milzīgu kļūdu.
- Kļūdu? - Jā.
Kādu kļūdu esat pieļāvis?
Ar jums te runājot un pieņemot šo aicinājumu uz mieru,
es neesmu rīkojies kā uzvarētājs.
Es varēju visu krievu un austriešu armiju saņemt gūstā.
Jā.
Bet, galu galā, asaru būs mazāk.
Un zinu, ka šo laipno žestu jūs atcerēsieties. Jā?
Paldies.
Tostu?
Par draudzību, brīnišķīgu mieru un to, kas Eiropai ir vislabākais!
Burgundietis.
Gaidi! Ei, pa, pa!
Mēs nesakām "vau". Labi.
Mans puika! Malacis!
Nāc šurp! Sēdi!
Ir laiks šo noslēpumu atrisināt, imperator.
Es gribu zināt, vai pie vainas esi tu vai Žozefīne.
Un šajā nolūkā mēs veiksim ļoti praktisku eksperimentu.
Gaiteņa galā... Iedzer šo!
Tevi gaida - izģērbusies, gatava pieņemt -
18 gadus vecā Eleonora Deniella de la Pleņa.
Viņa ir brunete ar brūnām acīm.
Un šī diez vai nepatīkamā uzdevuma mērķis
ir noskaidrot, vai tu spēj radīt bērnu.
Un tad mums būs atbilde uz mokošo jautājumu,
kurš kuram nedod Francijas troņa mantinieku.
Iesim?
Vai drīkstu vēl vienu, lūdzu?
Meitene ir stāvoklī.
Tu padarīji viņu grūtu.
Zinu, ka viņu neredzēju.
Kad tu pieprasīsi mūsu šķiršanos?
Vai nav brīnišķīgi?
No vienīgās sievietes, ko esmu mīlējis un kam esmu veltījis visu iekaroto.
Esmu pārāk nogurusi, gaidot, ka pateiksi, to, ko zinu, ka pateiksi.
Ja tu tā uzstāj.
Es tev to atvieglošu.
Es zinu, ka tev būs ārlaulības bērns.
Ja man izdosies radīt zēnu, ko saukšu par savu dēlu,
es gribu, lai tu kā liecinieks izliktos, ka tas piedzimis imperatorei.
Jūsu Augstība,
jūs lūdzat, lai meloju par jūsu mantinieka māti.
To var pateikt arī tā, jā.
Imperator... Man ir gods un pienākums, protams,
darīt, kā jūs man liekat.
Bet, ja man jautātu, es nevarētu neizpaust to, kas, kā zinu, ir patiesība.
Un, lai vai cik tas ir sāpīgi,
patiesība ir tāda, ka imperatore vairs nespēj radīt jums bērnu.
Mana labā Žozefīne!
Tu zini, kā esmu tevi mīlējis.
Pateicoties tev, vienīgi tev,
esmu piedzīvojis tos dažus laimes brīžus, kas man šai pasaulē bijuši.
Mans liktenis ir spēcīgāks par manu gribu.
Un manai mīlestībai jāpiekāpjas manas tautas interešu priekšā.
Imperiālais dekrēts par laulības šķiršanu
starp imperatoru Napoleonu un imperatori Žozefīni.
"Mana tauta vēlas, lai šis tronis, kurā providence mani uzcēlusi,
tiktu tālāk nodots maniem bērniem.
Taču esmu zaudējis cerību uz bērniem savā laulībā
ar mīļoto sievu imperatori Žozefīni.
Mani ir pārliecinājuši ņemt vērā tikai valsts labumu
un pieprasīt šķiršanos no savas dzīves gadiem."
Tu esi izdaiļojusi manu dzīvi 15 gadus.
Šīs atmiņas uz mūžu paliks iegravētas manā sirdī.
"Mūsu laulība ir kļuvusi par šķērsli ceļā uz Francijas labklājību.
Tai tiek liegta diena, kad to pārvaldīs
tā vīra pēcteči, kuru mums providence devusi,
lai novērstu briesmīgās revolūcijas nodarīto ļaunumu
un atjaunotu ticību, troni un sabiedrisko kārtību."
Atvaino!
- Imperator, pagaidi! - Nu! Nē, paklau! Ja?
Tas ir tavas valsts dēļ. Par to ir runa, ja?
Tagad pasaki!
Pasaki!
"Mūsu laulība ir kļuvusi par šķērsli ceļā uz Francijas labklājību.
Tas, ka piekrītu šķirt mūsu laulību,
kas man jādara, nemaina manas jūtas.
Imperatoram es vienmēr būšu viņa patiesākais draugs."
Imperator,
Tu tikko esi izteicis vārdu, kas izšķir mūs uz visiem laikiem.
Tava maldīgā godkāre ir tā, kas līdz šim noteica...
MALMEZONAS PILS RIEIJA, FRANCIJA
...un arī turpmāk noteiks visu Tavu rīcību.
Tomēr
Tev nav jāšaubās par to, ka no sirds vēlu Tev laimi.
Lai vismaz tas sniedz man kādu mierinājumu manās ciešanās.
- Tava Žozefīne. - Paldies.
- Labrīt, kundze! - Paldies. Kā tevi sauc?
- Flēra. - Flēra. Priecājos.
Man tevis pietrūkst.
Tagad ģimenes dzīve ir ļoti patīkama.
Līdz šim tu esi izrādījusi tik lielu drosmi!
Tev tā jāsaglabā.
Neļauj sev ieslīgt melanholijā!
Vislabāk tu izskaties, kad esi laimīga.
Lūdzu, rūpējies par savu veselību!
Tā man ir svarīga.
Vai rīt man uzrakstīsi?
Un parīt?
Jā.
Un aizparīt?
- Un dienā pēc tam? - Jā.
Labi.
Reiz angļu vēstnieks apšaubīja manus karošanas iemeslus.
TILZĪTES MIERA LĪGUMS FRANCIJAS UN KRIEVIJAS ALIANSE
1807. GADA JŪLIJS
Viņš teica: "Jūs, franči, cīnāties tikai naudas dēļ,
bet mēs, angļi, cīnāmies goda dēļ."
Es atbildēju: "Katrs grib iegūt to, kā tam trūkst."
Šis nav tavs stāsts. Tā ar tevi nav noticis, vai ne?
Protams, ir.
- Nu, protams. - Ko tu gribi teikt?
Mums ir tāds pats stāsts par manu tautu un turkiem.
Tiešām?
Angļiem trūkst goda. Par to varam būt vienisprātis.
Paklau, ne...
Ne par ko citu mēs nevaram būt vairāk vienisprātis kā par naidu pret Britāniju.
Man jāsaka - patiesībā...
Man būtu liels prieks un gods, ja es varētu saukt tevi par brāli.
Tev ir iespēja saukt mani par brāli.
Vakardienas vakariņās mani...
apbūra tava māsa.
Vai viņa ir aizrunāta?
Par nožēlu, jā. Diemžēl viņai jāprecas ar Oldenburgas hercogu.
Un kā ar tavu jaunāko māsu? Annu?
Vai oficiāli ir bildināta Anna?
Nu, redzi, Annai ir 15 gadi.
Tas nav būtiski.
Mūsu draudzības pamatā ir mūsu kopīgā neuzticēšanās Anglijai.
Ja turēsimies pie kontinentālās blokādes, mēs viņus izspiedīsim no tirdzniecības
un cīnīsimies par savām svētākajām tiesībām.
Tas ir svarīgi mums abiem.
Man ienāca prātā doma.
- Nē. - Nē, pasaki!
- Man pateikt? - Lūdzu!
Iztēlojies armiju! 50 000 vīru.
Krieviem, frančiem, varbūt pat austriešiem,
pa Konstantinopoles ceļu iesoļojot Āzijā,
būtu jāsasniedz tikai Eifrata,
lai liktu Anglijai trīcēt un nospiestu to uz ceļiem
kontinenta priekšā.
Neiedomājami!
Tosts.
- Par tevi! - Par mums!
Viņa Majestāte imperators Napoleons vēlas izteikt oficiālu piedāvājumu Austrijai
un Viņa Majestātei karalim Francim,
lūdzot erchercogienes Marijas Luīzes roku.
Viņa vecākās meitas.
Nē.
Šī savienība Austriju un Franciju sasaistītu
ar nesaraujamām laulības saitēm.
Vai tas ir joks?
Man tas var šķist amizanti... bet Viņa Majestātei tā nešķiet.
Vai ceļojums bija patīkams?
Tas bija brīnišķīgs. Paldies.
Tu esi diezgan maza.
Neesmu pie tā radis.
Kāds tev izskatos es?
Vai līdzinos savam portretam?
Jā! Un vēl glītāks un spēcīgāks.
Un tu esi vēl glītāka, vēl skaistāka.
Ceru, ka ar savu izvēli esi apmierināts.
Arī es tā ceru. Vai gribi redzēt guļamistabu?
Jā, paldies.
Jūsu Majestāte, jūsu dēls.
Sveiks!
Uguni!
Mans mazais karalis.
Stāt!
Mīļais bērns!
Kādudien tu sapratīsi, ko tevis dēļ esmu upurējusi.
Mana dārgā Žozefīne! Šodien esmu bēdīgs.
Cars Aleksandrs ir nostājies pret mani un piespiedis mani iekarot Krieviju.
Viņš ir nolēmis atvērt savas ostas Anglijai,
vienlaikus apliekot ar nodokļiem frančus.
Man melanholija jāliek pie malas un jāsāk soļot uz Maskavu.
IEBRUKUMS KRIEVIJĀ 1812. GADA JŪNIJS
Esmu pārliecinājis par šo lēmumu Eiropas vadītājus
un tagad komandēju Francijas, Austrijas, Itālijas,
Vācijas un Polijas apvienotos spēkus.
Nākotnē es redzu vienīgi panākumus.
Soļot rindās! Vienmērīgi.
Uz priekšu!
Kopsolī!
Slēpties!
Zemē!
Viņiem pakaļ!
Tprū!
- Atpakaļ! Atgriezties! Atkāpties! - Griezties atpakaļ!
BORODINA 1812. GADA 7. SEPTEMBRIS
FRANČU ZAUDĒJUMI: 28 000
Mana dārgā Žozefīne!
Es Tev rakstu, jo šodien uzvarēju lielā kaujā.
Rīt atsāksim virzīties uz priekšu.
Līdz Maskavai atlikuši tikai 320 kilometri.
Un visu laiku es domāju par Tevi. Vienīgi Tavs.
Gandrīz klāt.
Paldies, kungs.
- Paldies, admirāli. - Jūs bijāt Austerlicas varoņi.
Kur jūs esat?
Šajā pilsētā dzīvoja 300 000 dvēseļu.
Un visas ir devušās prom?
Mazo puisīt!
Kur tu esi?
Nebaidies!
Es tevi tikai mazliet iepēršu.
Nav pārāk cienīgi, vai ne?
Runājot par viņa un Krievijas godu, ne manējo.
Zaudēt ir jāprot ar cieņu.
Kurš to izdarīja?
Viņi.
Nē, ne viņi. Esi saprātīgs!
Kurš to aizdedzināja?
Jūsu Majestāte, tie bija viņi.
Viņš labāk nodedzinās savu pilsētu nekā vienosies ar mani.
Nebiju domājis, ka viņam pietiks drosmes.
Nu, dosimies uz Sanktpēterburgu, lai viņš nodedzina arī to.
Esam zaudējuši daudz laika.
Mēs iesoļosim Krievijas ziemā
ar zirgiem, kas pie šādiem laikapstākļiem nav radināti.
Ja atgriezīsimies Polijā, varēsim ziemas mēnešus nogaidīt.
Napoleon, Tavas vēstules ir nomierinošs balzams manai sirdij.
Man bail par Tevi.
Atceries, ka vienīgi es pazīstu Tavu veselību, Tavas bailes.
Es pateicos Tev tikpat maigi, kā Tevi vienmēr mīlēšu.
Žozefīne.
Mana draudzene Žozefīne!
"Draudzene".
Ir savādi rakstīt Tev šo vārdu.
Tu vienmēr esi bijusi kas daudz vairāk.
Par spīti rūpīgai organizācijai piegādē ir pārtraukumi.
Mēs ciešam no slimībām, pamestības un bada.
Mēs uzvaram.
- Mūsējie vai kazaki? - Mūsējie.
Žozefīne! Veiksme mani ir pametusi.
Zinu, ka tas ir liktenis.
1812. GADA DECEMBRIS
Man galvā skan Tavi vārdi.
Bez Tevis es neesmu nekas.
No 600 000 vīru, ko aizsūtīji uz Krieviju, atgriezušies tikai 40 000.
Tāpēc tu tiec izsūtīts - skaidri un gaiši.
Austrijas, Prūsijas, Krievijas un Anglijas sabiedroto koalīcija
ar Francijas padomes piekrišanu
piešķir tev augstāko varu Elbas salā,
divu miljonu franku lielus ienākumus no Francijas līdzekļiem,
pensiju Bonapartu ģimenei un imperatorei Marijai Luīzei.
Tā arī ļauj imperatorei Žozefīnei paturēt visus viņas īpašumus
un piešķir vienu miljonu franku lielus gada ienākumus.
Es par daudz mīlu Franciju.
Es vēlējos tikai tās slavu.
Es nekad tai nenestu nelaimi.
Viņi grib, lai atsakos no troņa.
Labi. Es atteikšos.
ELBA 1814. GADA MAIJS
Jūsu Augstība!
Imperatore!
Lūdzu!
Žozefīne!
Esmu savaldzināts.
Bet...
tev nav jānoslēdzas tikai tāpēc, ka viņa te nav.
Zinu, kā tas ir, kad tiec novērtēts par zemu.
Bet tavas acis, tavs šarms un tavs gars
ir tevī.
Tie ir tavi, un vari tos izmantot.
CARS REDZĒTS APMEKLĒJAM IMPERATORES ŽOZEFĪNES MĀJAS PARĪZĒ
BONIJA VECAIS PUTNIŅŠ PIEĶERTS ĀRPUS LIGZDAS - ATKAL
Dārgā Žozefīne!
Tu esi mana. Būsi tāda vienmēr.
Es to vairs nespēju izturēt.
Pagājušas 300 dienas uz šīs klints,
un esmu gatavs atgriezties mājās un atgūt to, kas ir mans:
Tevi un Franciju.
Es braukšu ar tavu kuģi.
Ja mani neprovocēsi, tev nebūs no manis jābaidās.
Napoleon,
esmu puķe, kas atver ziedlapas un uzsmaida saulei,
nezinot, ka tuvojas vētra, kas nolieks mani pie zemes
un izsvaidīs lapas līdz debesīm.
Brauc ātri, mans draugs!
Vai jūs neatvērtu muti, lūdzu!
Paldies.
Jūsu krūtis ir pilnas, kakls ir sarkans.
Es ieteiktu palikt gultā.
Bet šurp brauc Napoleons.
Nebūtu prātīgi pieņemt apmeklētājus.
Bet šurp brauc Napoleons.
Es saprotu.
Tikai gādājiet, lai viņai ir ērti.
Tprū!
Jūsu Majestāte!
Drīksti runāt.
Bonaparts, Jūsu Majestāte. Viņš ir atgriezies.
Kuģis šorīt piestāja krastā Antibā,
un viņi ir ceļā.
Napoleons Bonaparts dodas uz Parīzi.
Vēl.
Jūsu Majestāte!
Labdien, pulkvedi!
Jūsu Majestāte!
Ģenerālis Maršāns,
aizsargājot karaļa Luija XVIII karalisko valdību,
pieprasa, lai jūs noliktu ieročus un tālāk nedotos,
lai jūs varētu arestēt un nosūtīt atpakaļ uz jūsu salu.
Vai, lūdzu, informēsi ģenerāli, ka vēlos ar viņu runāt?
Es necīnīšos pats ar savu Piekto armiju.
Tieši tā!
Viņš vēlas runāt.
Sagatavoties!
Notēmēt!
Piektā pulka karavīri, vai mani atpazīstat?
Vai mani atpazīstat, karavīri?
Jā, imperator!
Man jūsu pietrūkst.
Es ilgojos pēc savām mājām...
un mūsu kopīgajām uzvarām.
Es gribu atgriezties mājās.
Vai man pievienosieties?
Lai dzīvo imperators!
- Lai dzīvo imperators! - Lai dzīvo imperators!
26. maijā tika atsaukts dr. Korvisārs,
kurš teica, ka viņas krūtis ir pilnas un kakls iekaisis.
Viņa bija slima ar difteriju.
29. maijā viņa saņēma pēdējo sakramentu un nomira.
Un neviens neiedomājās man paziņot?
Hortensa!
Vai tu vaino...
Vai tu vaino mani?
Es jūs nevainoju.
Protams, ne.
Man nav jānes atbildības nasta...
par tavas mātes nelaimēm.
Es gribu vēstules, ko viņai rakstīju.
Atvainojiet, man to nav. Viņas sulainis tās nozaga.
Kur viņa tās glabāja?
Guļamistabas skapī pie gultas.
Ko viņš ar tām izdarīja?
Viņas sulainis tās pārdeva.
Piedodiet!
Es tev piedodu.
Napoleons Bonaparts ir iznīcinājis...
VĪNES KONGRESS 1815. GADA MARTS
...vienīgo titulu, no kura bija atkarīga viņa eksistence.
Šī sabiedroto sapulce...
ARTURS VELZLIJS VELINGTONAS HERCOGS
...gar Francijas un Beļģijas robežām izvietos armiju.
70 000 karavīru no Anglijas,
120 000 karavīru no Prūsijas.
Šis salašņa ir iznīcinājis Eiropas pagalmus,
kamēr saimnieki krāca.
Mums vajadzēja veikt šo triecienu jau sen.
Viņš ir turējis pasauli kā ķīlnieci ar savu egoismu,
nepiesātināmo varaskāri
un labu manieru trūkumu.
Bez viņa mēs atkal varēsim gulēt.
Domāju, ka runāju visu vārdā, sakot, ka nožēlojam tikai to,
ka vispār ļāvām šim salašņam dzīvot.
250 000 vīru ar nodevēju.
25 000 vīru, 125 000 vīru
un 100 000 vīru...
pret mūsu 125 000 vīru.
Šī ir sauszemes cīņa.
Britānija tādās cīnīties neprot, bet es protu.
Jādod ātrs trieciens Velingtonam un Blīheram.
Viņi jāsakauj atsevišķi,
lai neļautu viņiem apvienot spēkus šeit.
VATERLO
1815. GADA 18. JŪNIJS
Labrīt!
Prūši tuvojas.
Mums būtu jāsāk uzbrukums.
Mums jāpagaida, kad nožūs zeme.
Blīhers nekādi nepaspēs laikā. Līdz pusdienām sakaušu Velingtonu.
Es nekad nesaslapinos, ja vien tas iespējams.
Ko lai saku vīriem?
Saki, lai aptur lietu.
- Dodiet ceļu! - Ierindā!
Nu ir jūsu laiks, puiši. Nu ir jūsu laiks.
Klausieties ļoti uzmanīgi!
Šodien galvenais ir pacietība. Pacietība nesīs uzvaru.
Mēs nedrīkstam no tā atkāpties.
Lai viņi nāk pie mums!
Heijā!
Aiziet, puikas! Aiziet!
Tprū!
Labrīt, ģenerāli Blīher!
- Labrīt! - Kāds būs aptuvenais ierašanās laiks?
- Virsniek? - Pēc apmēram piecām stundām.
Pēc apmēram piecām stundām.
Aiziet, puikas!
Tur jau viņš ir.
Izskatās, ka viņš... vienkārši guļ.
Tas, kam tu nespēsi pretoties, draugs, ir frontāls uzbrukums.
Paskatīsimies, kā šis ģenerālis spēs uzbrukt mūsu pozīcijai.
Ser, esmu notēmējis uz imperatoru. Vai dodat atļauju šaut?
Nekādā ziņā.
Ģenerāļi, kas komandē armijas, laiku var pavadīt labāk,
nekā šaujot citam uz citu.
Nešaut, strēlniek, citādi sodīšu ar nāvi.
Aiziet, puikas! Ātrāk!
Jāj ziņnesis!
Blīhers - 18 līdz 19 kilometru, ser.
Uzmanību! Sekot man!
- Blīhers - 18 līdz 19 kilometru, ser. - Ak kungs!
- Ziņot ik pēc stundas! - Tieši tā!
Jāj ziņnesis. Dodiet ceļu!
Prūši - ceļmalā. 19 kilometru.
Uz ceļa pamanīts prūšu karaspēks, Augstība. 19 kilometru.
Sagatavot lielgabalus!
Aiziet! Kustieties!
Gatavi! Lielgabali gatavi!
Lielgabali gatavi!
Lietus beidzies, kungs.
Šaušanas gatavībā!
- Uguni! - Uguni!
Slēpties!
Tieši pozīcijā. Uzmanīgi!
Sagatavoties uzbrukumam! Gatavību!
Sagatavoties uzbrukumam!
Pārkoriģēt uz 195!
Koriģēt - 195!
Tēmēšanas leņķis - 195.
Koriģēts!
Gatavību! Uguni!
Uguni!
Galvu lejā! Septītais, pārņem!
- Malā! - Turieties, vīri!
Kājnieki, uzbrukumā!
Kreisā rota!
Un marš!
Ierindā - stāties!
Nelaist viņus klāt!
Apvienoties!
Otrais vilnis, uz priekšu! Uzbrukumā, vīri!
Noturēt līniju!
Lielgabalus!
Uguni!
Gatavību!
Noturēties!
Uguni!
Tu tur! Ķeries pie lielgabala!
Uguni!
Aizpildīt robu!
Noturēt līniju!
Strēlnieki, turpināt uzbrukumu!
Ierindā!
Šaut brīvi!
Apturēt viņus, vīri! Uguni!
Aiziet! Neļaujiet viņiem apvienoties!
...uzbrukuma pozīciju.
Augšā, puikas! Aiziet, puikas!
Tprū!
Prūši, ceļmala, astoņi kilometri.
Astoņi kilometri vai mazāk.
Mums jārīkojas, pirms Blīhers ir klāt.
Ārā!
Kavalērija!
Triecienā!
Sagatavoties uzņemt kavalēriju!
Mums ir jānoturas. Jāstāv līdz pēdējam vīram.
Mēs nedrīkstam zaudēt!
Citādi ko teiks Anglija?
- Stāvēt rindā! - Cieši kopā!
Vienmērīgi, vīri! Palikt ierindā!
Lai dzīvo imperators!
Rota, stāt!
Izveidot kvadrātu!
Lai dzīvo imperators!
Pirmā nodaļa, uguni! Otrā nodaļa, uguni!
Ko darīt, kungs? Nevaram izlauzties cauri.
Lieciet viņiem bēgt! Atjaunojiet kvadrātus!
Parādiet viņiem britu tēraudu!
Godam sveikt!
Plecā - ņemt!
Viņi ir klāt. Prūši.
Tepat aiz pakalna, imperator.
Mums jātiek cauri!
Izjaukt kvadrātu!
Pielādēt bajonetes!
Jūsu imperators ir ar jums. Jūs esat Austerlicas varoņi.
Nekad nepadodaties.
Par tēvzemi un slavu!
Plecu pie pleca! Nostāties rindās!
Plecu pie pleca!
Kājnieki, uzbrukumā!
Bataljon!
Uzbrukumā!
Noturēt līniju!
Kājnieki, uguni!
Otrā rinda, uguni!
Sagatavoties triecienam!
Triecienā!
Aiziet! Apšaudiet viņus!
Uzbrukumā!
Kavalēriju uzbrukumā, ser?
Kavalēriju uzbrukumā.
Sagatavoties pretuzbrukumam!
Vīri, cīņā! Pilnu atbalstu!
Nē. Viņš nespēj atturēties.
Ser, Blīhers.
Paldies dievam!
Jūsu Majestāte!
Jājiet skatīties, kā masse de la France pusdieno.
Jā!
Šī kauja ir mana. Karš būs galā.
"HMS BELLEROPHON" - PLĪMUTA 1815. GADA JŪLIJS
Vecākais virsniek, uz klāja!
Labdien!
Esmu pirmais, kurš atzīst, kad esmu kļūdījies. Bet es nekad nekļūdos.
Jo tā ir ģeometrija.
Es vienkārši precīzi zinu, kur novietot lielgabalu.
Traģiskā kārtā es nevaru nodot šīs zināšanas saviem maršaliem.
Tas dzīvē varētu būt visgrūtākais.
Pieņemt citu neveiksmes.
Jūs nedrīkstat tā darīt.
Veiciniet diženumu!
Uzmaniet galvu, kungs!
- Ko viņi tur dara? - Ser, tie ir kadeti. Viņi viņu apbrīno.
Dzeniet viņus ārā!
Atbrīvot telpu! Ātri.
- Jūsu Gaišība! - Labrīt, ģenerāli!
Šie zēni ir burvīgi.
Drīkstu apsēsties?
Lūdzu.
Un šīs brokastis...
Nu es zinu, kāpēc jums ir tik sekmīga flote. Paldies.
Anglijas laukos nekad neesmu bijis.
Domāju - man patiks Kotsveldsas...
lēzenie pakalni, maigā gaisma.
Manu dārgo ser, tikai ar nelielu balsu pārsvaru
jums ir izdevies netikt nošautam.
Diemžēl politiski nav iespējams,
ka britu valdība jums atļautu palikt Anglijā.
Jums drīkstēs būt trīs virsnieki un 12 kalpi,
kas pavadīs jūs izsūtījumā.
Izsūtījums aprobežosies ar Svētās Helēnas salu,
kur jūs rūpīgi uzmanīs gubernators Hadsons Lovs un viņa ģimene.
Svētās...
Helēnas. Tā ir maza sala.
Patiesībā drīzāk klints.
1600 kilometru no Āfrikas krasta.
Tā esot ļoti skaista, mierīga. Jums būs laiks pārdomām.
Jūsu sarakste tiks uzraudzīta,
jūsu klātbūtni divreiz dienā pārbaudīs drošības virsnieks.
IZSŪTĪJUMS UZ SV. HELĒNAS SALU 1815. GADA 15. OKTOBRIS
Nostipriniet takelāžas auklu! Uzvelciet buras!
Nokāpiet zem klāja!
Ko tu tagad darīsi? Man nepatīk redzēt tevi vienu.
Vai tu nāksi pie manis? Vai es tev piedošu?
Mans mīļais, stūrgalvīgais imperators.
Es palaidu tevi vaļā un ļāvu tev aiziet postā.
Nākamreiz imperators būšu es
un tu darīsi, kā likšu.
Nu, tev bija taisnība.
Katru nakti es lūdzos, lai redzētu tevi sapņos.
Un, kad redzu, tu mani atraidi.
Meitenes, kas ir Francijas galvaspilsēta?
Parīze.
Un Krievijas?
Pēterburga. Un pirms tam Maskava.
Maskava. Un kas Maskavu nodedzināja līdz ar zemi?
Nezinu, ser.
Es.
Domāju, ser, ka to izdarīja krievi, lai tiktu vaļā no frančiem.
Kas tev to teica?
To zina visi, ser.
Ejiet! Ejiet spēlēties!
En garde.
Vai man pateikt, ko esmu tev sagatavojusi?
Tas ir noslēpums, un es tev parādīšu, kad tu ieradīsies.
Nāc pie manis, Napoleon, un pamēģināsim visu vēlreiz!
NAPOLEONS BONAPARTS NOMIRA 1821. GADA 5. MAIJĀ
PĒC SEŠIEM IZSŪTĪJUMA GADIEM SVĒTĀS HELĒNAS SALĀ.
SAVAS MILITĀRĀS KARJERAS LAIKĀ VIŅŠ VADĪJA 61 KAUJU...
TULONA - 6000 BOJĀGĀJUŠO MARENGO - 12 000 BOJĀGĀJUŠO
AUSTERLICA - 16 500 BOJĀGĀJUŠO BORODINA - 71 000 BOJĀGĀJUŠO
VATERLO - 47 000 BOJĀGĀJUŠO (VIENĀ DIENĀ) IEBRUKUMS KRIEVIJĀ - 460 000 BOJĀGĀJUŠO
1793.-1815. GADS: VAIRĀK NEKĀ 3 000 000 BOJĀGĀJUŠO
VIŅA PĒDĒJIE VĀRDI BIJA...
FRANCIJA...
ARMIJA...
ŽOZEFĪNE
FILMA VELTĪTA LULŪ
Tulkojusi Inguna Puķīte