Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Njezino prezime, Nyad, na grčkom znači „vodena nimfa”.
Dvadesetosmogodišnja Diana Nyad
pliva kako bi osvojila još jednu vodenu površinu.
Svjetska prvakinja u maratonskom plivanju, nagrađivana lingvistica i spisateljica.
Gđica Nyad drži svjetski rekord u plivanju od Caprija do Napulja.
Preplivala je 51 km preko jezera Ontario.
Plivala je oko Manhattana,
čak 45 km u rekordnom vremenu.
Milijuni koji izbjegavaju plivanje u vodama Manhattana pitaju se zašto.
Kaže da je to povezano s njezinim osjećajima.
Plivanje na 143 kilometra od Bahama do Floride
trajalo je 27 sati i 38 minuta.
Novi rekord na otvorenom oceanu.
Pozdravite Dianu Nyad.
5. RUJNA 1979. G.
Čestitke.
Dosadilo ti je primati čestitke za to postignuće?
- Zbilja izvanredno. - Nije mi dosadilo. Vrijedilo je.
- Da. - Usput, drago mi je.
Toliko puta u emisiji, a tek se upoznajemo.
Želim plivati 60 sati, dva i pol dana.
Od Kube do Floride.
- To je nečuveno i... - Dva i pol dana?
...preambiciozno, ali mislim da mogu. Bit će mi to zadnje plivanje.
Punih 60 sati na otvorenom moru.
166 KM, 200 000 ZAMAHA
Kao zlato na Olimpijadi.
Ovako sam si to predočila. Bahami su predjelo,
Kuba je glavno jelo i mirovina je desert.
Plivanje je na Kubi teško. Mislim da još nitko ne zna je li izvedivo.
Diana Nyad imala je goruću želju
otplivati, postaviti svjetski rekord te postati besmrtna.
No već od početka znala je da su joj izgledi za to tek pola-pola.
Nyad je izjavila da će se umiroviti nakon ovoga.
Svi smo mislili da bi uspjela da je napravila stanku.
- Gotovo je? - Gotovo je s maratonskim plivanjem.
22. KOLOVOZA 2010. G.
Kao da cijeli svijet spava. Čak i kad su budni, jedva da su ondje.
- Znam. - Lijenost je zarazna.
A mi bismo je trebali ignorirati
kao da je normalno da se svi predaju banalnom životu.
- Radi li se o šezdesetom? - Molim?
- Ne. - Dobro.
Usput, sutra ne želim ništa. Nikakvu tortu.
Čak ni onu iz supermarketa.
Kao, ne želiš slaviti rođendan, a stalno ga spominješ.
Da.
Bez slavlja, u redu? Samo mi. Možda Scrabble.
Dobro.
Nisam ništa planirala jer si mi tako rekla.
Da. Bez slavlja.
- Zaboravila sam vrećice. - Zbog njih si išla u trgovinu!
Hajde, još ćemo malo prohodati.
Hajde, jedan, dva, tri. Možeš ti to.
Teddy, bok.
Bok.
Sjedni.
Dobar dečko.
Dobro.
- Vrata su zaključana. - Sretan ti rođendan.
Ponijela sam Scrabble. Iako nećeš priznati,
nedostaju ti G, dva E i prazna pločica.
- Dođi. - Što ćemo večerati?
- Želim ti nešto pokazati. - Zašto tako govoriš?
Kako?
Kao da naglašavaš.
Jesi li se isfenirala?
Iznenađenje, Diana!
Molim?
Sretan rođendan, Diana!
- Bonnie, rekla sam da neću zabavu. - Nisi tako mislila.
- Sretna si? - Jesam.
- Puhni. - U redu.
- Moram zaželjeti želju. - Neku dobru.
Zaželi nešto.
Želim...
Imala sam pet godina.
Otac mi je dao Websterov rječnik.
„Draga, čekam već pet godina
da budeš spremna vidjeti
svoje prezime na papiru.
Tvoje prezime u grčkoj mitologiji,
to su moji preci...
Nimfe koje su plivale u jezerima, rijekama i oceanima...”
- Dobro. -„To je tvoja sudbina.”
Sad ću je ukrasti. Dođi.
- Sad ide najbolji dio. - Znaš onaj izraz.
Ono kad se kaže: „Neka ostanu željni.”
Nikad se s time nisam poistovjećivala.
- Dođi. - Što je?
- Eno Nine. Ona bi i dalje... - Pogledaj.
Visoka, u bijelim hlačama.
- O, Bože. - Što je?
- Ne znam. - Neki problem?
Djeluje malo...
Fino? Normalno? Nije luđakinja?
Zna mnogo o meni?
Ima tvoj poster na zidu i tvoje lice istetovirano na guzici.
Da.
- Nije smiješno. - Idemo porazgovarati.
Postavljat ćeš joj pitanja o njoj
i nećeš govoriti o sebi.
Bila sam u Vijetnamu, Ugandi,
spiljama Belizea, Sydneyju.
Izvještavala s Olimpijskih.
Proputovala sam svijet u 30 g. s ABC Sportsom.
Ali najdraža mi je Kuba.
Mogla si pogoditi. Pretpostavljam da znaš da...
- Da. - Da.
Kuba mi se motala u mašti od djetinjstva.
Čarobno mjesto s druge strane mora.
Zabranjena zemlja.
Mi nismo smjeli onamo, oni ovamo.
Nevjerojatno.
Kako poznaješ Bonnie?
Mislila sam da ste možda...
Ne, najbolje smo prijateljice.
Kratko smo bile u vezi prije 200 godina, ali...
Reci mi nešto o sebi.
To što jednosmjernom ulicom jurimo u smrt
ne znači da se moramo prepustiti prosječnosti.
Kad navršiš 60, svijet odluči da si vreća kostiju.
Ja imam 58, pa ne znam.
Činilo se da ti dobro ide s onom.
Da, bilo je super. Bila je super.
Bilo je super. Ali ne, nije to.
Nisam sigurna da mi više trebaju spojevi.
Razumijem. Ni meni.
Što ti je onda? Je li posao?
Sve mi je.
Gdje je izvrsnost?
O, Bože.
- Ozbiljno. - Opet to.
Ne mogu to više slušati.
Ako se tako osjećaš, poduzmi nešto.
Želiš igrati Scrabble?
Moram oprati posuđe. Imam posla.
Znači, bojiš se izgubiti. Primljeno na znanje.
Razbit ću te.
Gotova si, gospođice. Vreća kostiju ili ne, ne diskriminiram.
Bon?
Zabava je bila sjajna.
Ma, ništa posebno. Hajde.
Pripremi se na poraz. Na smrt!
DIJAMANT JE SAMO KOMAD UGLJENA KOJI SE NIJE PREDAO!
Napokon sam pregledala mamine kutije, stvari iz doma.
Slušaj ovo.
„Reci, što ti kaniš učiniti sa svojim jedinim divljim i dragocjenim životom?”
Mary Oliver.
Znaš stihove Mary Oliver?
Taj je poznat.
Meni nikako ne sjeda poezija.
- Previše si nestrpljiva. - Zašto ne kažu što misle?
Moram ovo pospremiti.
Ovo je smiješno. Ništa ne pospremaš.
A pogledaj ovo.
Zadržat ćeš sve ove časopise?
Mislim, iz 2006. godine. Kao skupljač.
Razmišljam, je li Lucy pročitala ovu pjesmu?
Je li zabilježila ovu stranicu?
Ali čudno je, zar ne? Jer u životu nije radila ništa.
- Tvoja mrtva majka? - Znaš što mislim.
Nikad nije bila od akcije,
tata ju je kontrolirao dok nas nije ostavio.
Mislim da joj je ova pjesma nešto značila.
Držala se ove knjige.
Što je osjećala o svom životu i je li mi to ostavila kao poruku?
- Poruku. - Tad sam shvatila. Gle.
Uopće nije bila njezina.
Pripada nekom tipu Uliju iz susjedstva koji ima 102 godine.
Možda ti Uli ostavlja poruku.
„Reci, što sam drugo trebala?
Zar ne umire na kraju sve i to prebrzo?
Reci, što ti kaniš sa svojim jedinim divljim i dragocjenim životom?”
Malo sam razapeta u ovom teškom pothvatu, maratonskom plivanju,
između toga da više ne želim osjećati tu nelagodu,
tu dosadu, nagon za povraćanjem, hladnoću i silne sate.
Razapeta sam između toga i užasa gubitka samopoštovanja ako prestanem.
Prava je riječ valjda ponos.
Osjećam se kao da sam podbacila, osobito psihički.
Dobro, samo kratko plivanje.
Ništa posebno.
Trideset godina. Gotovo ništa.
Tamo, prijateljice stara
S tobom mi se razgovara
Neka vizija lagano šulja se
I sije sjeme dok ja ne probudim se
A vizija koja u pamćenje ureže mi se
Ostaje
U tom zvuku tišine
Nyad, naše prezime u grčkoj mitologiji
znači „vodena nimfa”. Suđeno ti je da budeš prvakinja.
U ovom životu možeš se osloniti samo na sebe.
Ako želiš biti sjajna, do tebe je.
Uspjet ćeš uz svoju volju i svoj um.
Nitko ti ne može pomoći.
Lijepo.
Tako je.
Vrlo dobro, Nyad.
Tako treba! Hajde, pokaži što možeš!
Tvoj je talent neosporan.
Neosporan.
Budeš li surađivala s trenerom, bit ćeš zvijezda.
Probudi se.
Dušo, probudi se.
Moraš ovo vidjeti. Dođi.
Svijet je trenutačno pun napetosti i straha.
Zaboravljamo da smo povezani pod istim zvijezdama.
Dodirujemo isto more.
Ovo je važno za tvoj život.
Što je ondje?
Kilometri mora.
Kuba je čarobno mjesto...
PO KNJIZI FIND A WAY DIANE NYAD
...puno glazbe i života.
Kažu da je daleko, ali tako je blizu da se gotovo može doplivati do nje.
- Stiže. - Opa!
To!
Pobjeda. Ali si me namučila.
- Zamjena. Svjetlo je bolje s te strane. - Dobro.
- Hej, što je to? - Što?
To. Imaš rakunske oči.
Plivaš?
Da, plivam.
Gle ti nju, plivačica. Dobro. Čovječe.
Koliko je prošlo, 30 godina od zadnjeg puta?
- Tako je. - Kako je bilo?
Sjajno.
Sve mi se vratilo.
Odlična vježba u tvojim godinama, bez napora, lagana za zglobove.
Da.
- Želim to učiniti. - Što?
- Od Kube do Floride. Moje plivanje. - Molim?
Urnebesna si. Serviraj.
Ne šalim se.
Učinit ću to.
Nećeš, to je suludo.
Pokušala si s 28 i nisi uspjela.
Sad ti je 60.
Ne vjerujem u nametnuta ograničenja. Ni u kakva ograničenja.
Zato to i trebam učiniti, a ne obrnuto.
Počela sam s 20 minuta pa još 20.
Došla sam do četiri-pet sati u bazenu.
Ne razumijem. Imaš slom živaca?
Um mi nikad nije bio bistriji.
Zar ne shvaćaš? Um.
Ovo mi je nedostajalo kad sam bila mlađa. Sad je ovdje.
Um ne može plivati 160 km preko oceana.
Tijelo pliva.
Da. To je drugi dio.
- Postoji još jedan dio. - Da.
Moram funkcionirati na najvišoj razini. Trenirat ćeš me.
Zato si htjela igrati, a nikad ne želiš.
- Ne, Bonnie... - Nipošto! Ne.
Rekla si da moram učiniti nešto da se trgnem.
Mislila sam na brze spojeve ili na terapiju,
a ne prekid mirovine od 30 g. zbog neke opasne i lude fantazije.
Učinit ću to. Nisam gotova. I ti i ja imamo još potencijala.
Daj, zar ne želiš potpuno se uživjeti,
zapaliti se za neki cilj, za misiju?
Bit će to sjajna avantura.
Zamisli, ti, ja i velika pustolovina.
Rođena si za trenericu,
a trenerici treba sportaš.
Ne. Serviraj.
Dobro.
Idem na probno plivanje u Meksiku. Pođi sa mnom i vidjet ćeš što mogu.
Osam sati ozbiljnih struja u otvorenom oceanu.
Diana, dosta. Začepi i serviraj.
Lijepo ćeš potamnjeti.
PUERTO MORELOS, MEKSIKO
Ne mogu vjerovati da ovo uvijek mažeš.
Kao da sam nešto zaboravila.
Ostavila sam hranu za psa, ali Gus će...
Bonnie, treba mi tvoja potpuna pažnja.
Bit ću deset metara od broda. Ti mi budi slijeva da te vidim kad udišem.
- Može? - Dobro.
- Kako se osjećaš? Jesi li dobro? - Osjećam se sjajno.
Kao i prije pet minuta.
U redu.
Jedan, dva, tri, četiri.
Diana, dugi zamasi!
Daleko!
Sve intelektualizacije s kojima naučimo živjeti
više se ne računaju i to postaje stanje poput sna.
O čemu razmišljaš?
Imam sustav brojanja,
hipnotičku tehniku pjevanja u ritmu sa svojim zamasima.
Već sam te zaboravio! Sve vas! Vas žene! Dosta mi je!
Osjećam da sam moćna poput oceana.
Široka sam 10 m, imam nevjerojatnu snagu i ramena.
Ništa me neće zaustaviti.
D. Nyad predstavljena je kao nepobjediva plivačica maratona.
Trenirala je cijelu godinu
i sad je u Havani, spremna preplivati čak 166 km od Kube do Florida Keysa.
Nyad i njezini sponzori potrošili su oko 150 000 dolara.
Čelični kavez težak deset tona, dug 13, a širok sedam metara.
Dizajniran je za Nyad kao zaštita od morskih pasa i opasnih meduza.
Oni će plivati uz nju.
Diana Nyad otplivat će otprilike četvrt milijuna zamaha.
Smršavit će gotovo 10 kg.
Očekuje se da će zbog iscrpljenosti biti hospitalizirana.
Ako itko može, mogu ja i mogu sad.
Ovo je plivanje mnogo više nemoguće nego što je moguće.
Previše je hladno. Ne mogu.
Mislim da ne mogu proizvesti dovoljno topline.
Što si sebi umislila, jadnice, glupačo...
- Hej, ne! - Glupačo!
Nemoj to.
Nemoj tako, sjajno ti ide.
Prehladno je.
Ne mogu.
Čekaj. Donijet ću ti ručnik.
Dobro.
Trebala bih moći izdržati 60 sati.
Mogu samo šest.
Što je? Koliko sam izdržala?
Četiri sata, 14 minuta.
Čuj, imaš li možda još koji san?
Zašto mi to govoriš?
Steve Munatones, znaš, plivač u otvorenim vodama...
Znam tko je on, Bonnie!
On misli da ti to ne možeš.
Povezao me s jednim liječnikom,
nekom facom za sportsku medicinu, i on isto to misli.
Što su točno rekli?
Već dugo proučavaju sportaše
i misle da je plivanje od Kube do Floride nemoguće za čovjeka.
A osobito za ženu i to tvojih godina.
Jebeš to.
Pokušat ću opet sutra.
- Trebaš se oporaviti. - Samo još jednom.
Pokazat ću ti.
Dobro.
Bravo, Diana!
Bravo!
Hajde, možeš ti to!
Naprijed, Nyad!
Zadnji potez!
Možeš ti to. Hajde, Nyad!
Daj sve od sebe!
Idemo!
- Vrijeme 32:54. Rekord! - To!
Osam sati i tri minute. To!
Kad si mi rekla ono
što su rekli Steve i onaj neki liječnik...
- Samo sam još više zapela. - Stvarno?
- O, Bože! - Ne.
Podmukla jedna...
Zato ćeš biti sjajna trenerica.
Nemam pojma kako trenirati plivača.
Pa što? Naučit ćeš.
Ne znam.
Sve to s Kubom,
vize, logistika, novac...
Ima i morskih pasa.
- Ja ću sve srediti. - A moji klijenti?
- Joj, ne znam. - Što s njima?
Preživjet će!
- A ti ćeš samo tako dati otkaz? - Da!
Dosta mi je više biti postrani.
Znam da ću uspjeti i želim te uza se.
Moraš biti uz mene. Neću moći bez tebe.
Dobro, hajde.
Tako je!
To!
- To! - To!
To je to.
Sad si na 52.
Pedeset dva.
Bravo.
To je to.
Nastavi.
Plivat ću na otvorenom moru.
To je kao dva i pol dana borbe u teškoj kategoriji.
I ja se osjećam kao pantera. Dobro sam uvježbana.
Treniram svaki dan. Trebam nevjerojatnu fizičku spremnost.
Trošim mnogo kalorija. Jedem oko 4000 kalorija svaka tri sata.
Fizička snaga i, naravno, psihička smjelost su...
Ako more ostane mirno, i dalje su tu morski psi i iscrpljenost
od dva i pol dana u vodi.
Izvan Australije su najveći morski psi ljudožderi u svijetu
i ne shvaćam to olako. U Biminiju je bio jedan od četiri metra.
Hej, hoće li još dugo?
Još osam sati i 31 minutu.
Obožavateljica.
Vrijeme je da zbrišemo.
ZEMLJA SVETI MARTIN
Oprosti što vas prekidam, ali trebaš mi nešto odgovoriti.
Jesi li se javila tipu za čelični kavez?
Joj, da.
Ovaj put ništa od toga.
Molim?
To znači da plivam uz pomoć.
Ne, hvala.
- Bit ćemo samo ocean i ja cijelim putem. - Kad si mi to mislila reći?
Ne želim fusnotu pored najvećeg životnog postignuća.
- Znaš da ćeš ovo učiniti prva. - Tako je.
Bit ću prva.
Ja sam plivačica, Bon. Ja odlučujem.
- Hej! - Uđite.
Bok.
- O, Bože. - Anna!
- Tako sam uzbuđena što ste ovdje. - Hvala.
- Bonnie? - Bonnie.
- Bok, ja sam Diana. - Jedva je čekala.
- Uzet ću. - Ne treba, mogu ja.
Nisam vidjela Ninu godinama,
ali čuje se s mamom svaki tjedan i uvijek te spominju.
- Tako smo zahvalne. - Puno vam hvala.
Osjećaj se kao kod kuće.
Je li tako, Mia?
La Manche je, na primjer, dug 34 km.
To preplivam za sedam i pol sati.
Čak i kad je hladno. Kuba je nešto drugo.
To je 161 km ili 60 sati
neprestanog plivanja.
Smijem stati zatrebam li liječnika,
primiti osvježenje od pomagača
ili samo plutati i diviti se zapanjujućem svemiru iznad sebe.
Tako je fora.
Ja sam sitna točkica
koja pluta pod zvijezdama.
Ali ne smijem stati ni dodirnuti čamac. Čak ni da kakam ili piškim.
Kakate li u vodu?
Da. Vratit ćemo se na to.
Ali prvo ću pričati o hladnoći
i riziku od pothlađivanja. No nije me toga najviše strah.
A čega se najviše bojite?
Morskih stvorenja.
U tim vodama žive neke od najsmrtonosnijih morskih životinja na Zemlji.
Četrdeset devet vrsta morskih pasa,
raže, meduze.
Noću ni ne znaš da su ondje.
Tako je mračno da jedva vidiš prst pred nosom,
a oni nas čekaju.
Da?
Evo me, 30 godina poslije,
i voljela bih vidjeti Pizza Hut na svom kupaćem kostimu
dok prolazim ovim...
Dobro ste izračunali, imam 61 godinu.
Ali zato ovo i trebam učiniti, a ne...
Naravno da imate pravo na svoje mišljenje.
Ali nemate pojma
koliko ste nevjerojatno uskogrudni i u krivu.
Prvi je put to bio mačji kašalj.
Ušla sam u ured Rockyja Aokija, tipa iz Benihane.
Čula sam da voli oceane, samo sam došla
i dao mi je ogroman ček, kao iz lutrije, na 300 000 dolara.
- Znaš da sam čula tu priču? - Da.
- Oko 400 puta. - Dobra priča.
Ali sad je to kao ogroman ček iz lutrije.
Bi li opet htio uložiti?
On je umro.
I ovaj put trebamo 500 000 dolara.
Možda nam treba promjena pristupa.
Manje muškaraca u odijelima, a više ženskih stvari.
Misliš na tampone?
- Iako nam oni više ne trebaju. - Ne, hvala Bogu.
Osim toga, Bon,
nisam zabrinuta, ali...
Što ćemo s morskim psima?
Morski psi ne love ljude. Dobro?
Ne žele jesti ljude, nego tuljane.
Da, ali...
Ponekad će testirati jesi li tuljan.
Kako te točno testiraju?
Zato postoji štit.
Dvije elektrode pričvršćene na stražnji dio svakog kajaka
odašilju pojačani signal.
Mrze to. Gledajte.
- Je li to nužno? - Bez brige, testirali smo ovo.
Na krvavoj konjskoj nozi u južnom Tihom oceanu.
Morski su psi ludi za tim. Svi su se okrenuli.
Misliš li da je možeš osvijetliti noću?
Ne vidim je.
Samo po udarcima o vodu znam gdje je.
- Ljudi! - Rukama.
- Svjetlo privlači ribe. - Hej!
Stiže. Gledajte.
Hej! Sićušni osjetilni organi u njušci. Struja im smeta.
Moji ronioci i ja bit ćemo u pripravnosti
ako slučajno štit padne.
Koje oružje koristite?
Podvodne puške ili?
Šipke s teniskim lopticama.
Nećemo im nauditi.
Samo ćemo ih udariti po njušci.
Nema oružja.
Slušaj, Diana, zaštitit ćemo te.
Ali zapamti,
ovo je njihov ocean, u redu? Ti si samo u prolazu.
Razmislite kako bih ja mogla biti lice marketinške kampanje.
Možda: „I dalje suha.”
Ili klasično,
moja slika na velikom plakatu s vašim sloganom ispod:
„Dovoljno jak za muškarce, napravljen za žene.”
Naravno.
Da. Hvala, Deb.
Mislim da imamo sponzora.
To!
Možda sam našla navigatora.
- Da vidim navigatora... - Iz Key Westa je.
- ...koji ne sere. - Ne možeš još i voziti brod.
Trebamo ga.
Svi kažu da je sjajan, zovu ga Kraljem Zaljeva.
Sutra sam ga pozvala na ručak.
Naručit ću ti riblje tacose s umakom sa strane.
I pokazat ćeš sav svoj šarm, zar ne?
Lijep brod.
Sâm sam ga dizajnirao.
Morao sam 76 puta iscrtavati planove.
Žena je mislila da sam poludio, ali je savršenstvo.
- Žena ili brod? - Oboje.
John Bartlett.
Gledao sam te na televiziji.
Zbilja?
„Uzbuđenje pobjede, agonija poraza” i ta sranja?
Moram vidjeti navigacijsku kabinu.
No problemo.
Golfska struja je vrag.
To je kao brza rijeka usred oceana koja vuče istočno kad želiš ići sjeverno.
- Ako nisi brža od nje... - Idem unatrag.
Znam.
Znaš da ne pokušavam ovo prvi put?
Znam.
Ne trebam predavanje o Golfskoj struji.
Mene zanima zašto si ti prava osoba za ovu misiju.
- Da čujem. - Čekaj malo, što je ovo?
Misliš da te uvjeravam
ili ti je samo puhnulo da si takva?
Zadnji navigator me sjebao, dobro?
Mlatila sam po valovima 14 sati.
- Uspjela bih da nije... - Ti si kriva.
Istražio sam tog tvog navigatora iz 1978.
Američka prepotentna šupčina koji nema pojma.
Uzalud ti sav pedigre ovoga svijeta.
Ako nisi plovio ovdje, ako nisi uložio svojih 10 000 sati
po ovim protustrujama i vrtlozima,
to je kao da ti trener konja ugrađuje perilicu za suđe.
- Kako poetično. - Izađi sa mnom na tren.
Isplazi jezik.
Osjećaš li?
- Ne znam, sol? - Ne.
Pijesak iz Sahare udaljene 11 000 km.
Eto kakav je ovaj vjetar.
Pokušavaš nešto što nitko nije uspio.
Kurs mora biti precizan.
Os struje mora izračunati netko tko zna s čime ima posla
kako bi struja radila tebi u korist, a ne na štetu.
Svakih 15 minuta novi izračun.
Ako za djelić stupnja odeš istočno,
ideš k otocima Turks i Caicos. Djelić zapadno, k Teksasu.
Ili još gore, upadaš u vrtlog.
Samo ti opet izaberi pogrešno.
Moglo bi te stajati života.
Hvala na interesu za posao.
- Bok! - Može on.
Čekaj, a ručak?
Imaš li pivo?
- Imam. - Trebam pivo.
Ako itko na svijetu to može, ona može. Daj.
I ti si toga svjestan. Bar malo.
Inače ne bi sad sjedio ovdje.
Donijela si ručak.
Točno, jesam.
Iskreno, ne znam. Stvarno. Samo je nekoliko dana u godini
kad smjer vjetra i struja dopuste plivaču prijelaz.
Možda. Kratak je to period.
Čak i tada možda ne uspije.
Znaš?
Osim toga, sve je volonterski.
Treniramo mjesecima, a možda ne dobijemo odobrenje.
Da.
Znaš koji mi je najdraži osjećaj?
Kad sam bila na vrhuncu u racquetballu,
imala sam 30 godina.
Cure i ja zafrkavale smo se po cijeloj državi kao derišta,
a onda dođe dan meča i osjetiš adrenalin.
„Pobijedit ću”, znaš?
U ovim godinama mogu dobiti tu magiju
samo preko nje.
Koliko će još biti prilika za situacije od kojih poskoči srce?
Zato ovo radiš.
Da, a i ona me treba.
Ne pitaj me zašto.
A obje trebamo tebe. Obećavam ti, neće biti dosadno.
Neki kažu da je dosada podcijenjena.
Pretpostavljam da se ti ne slažeš.
Joj, nije dobro.
Malo ću se raspitati što se rabi.
Imamo neke ideje o tome kako ćeš plivati uz brod.
Kako si? Spremna si za večeras?
Da.
- Spremna. - Izgledaš sjajno.
Stvrdnut će se. Kako je rame? Još te zateže?
Nije loše.
A kako su ti misli?
Na dugim plivanjima?
Dobro su.
Došla sam do 85 pjesama.
N. Young, J. Joplin, Beatlesi.
Otpjevam „No Reply” 1000 puta zaredom i to je devet sati i 45 minuta.
Možda još jedna.
Mora biti četveročetvrtinska mjera.
Samo da znaš.
Ako te uhvate crne misli,
ako se počneš ubijati u pojam...
Dobro sam, rekla sam.
Ja ću.
Dobro.
20. TRAVNJA 2011. DOB: 61, TESTNO PLIVANJE 24 SATA
Slušajte.
Trening od 24 sata.
Ovo je naša divna Dee, naša kapetanica.
Kad je za kormilom, ne obraćajte joj se. Dobro?
Nikad joj nisam čuo glas, ali nema bolje od nje.
Isto vrijedi i za plivačicu. Ne obraćajte joj se dok pliva.
Bez šale. Samo ozbiljno.
Krenimo. Vi se poznajete.
Bok, Dee.
Nico se sjetio crvenog svjetla.
Ne možemo te staviti pod reflektor. Privukla bi svakakva bića.
Ali crvenu ne vole.
Čovječe.
Ako ne bude jela, tijelo će joj se samo izjedati.
Hranjenje svakih 90 minuta, ali nikad joj ne govori koliko je sati.
I pokušaj joj se ne suprotstaviti egu.
I ne viči. Ne reagira dobro na grubu ljubav.
Ali nemoj je ni tetošiti. Kad počne halucinirati, prati je.
Pokažimo joj.
Hej, gledaj ovo.
Bartlett ti je napravio traku da budeš bliže brodu.
- To si ti napravio? - Da.
Um propada s tijelom.
Tijelo slabi, počnu halucinacije, nastupa osjetilna deprivacija.
Mislila sam da mi se galebovi zabijaju u listove i teče mi krv niz lice.
Jedva vidim.
Taj je psihički stres nevjerojatan.
Pravo mučenje.
Povraćala sam i gubila snagu i...
Možeš li pročitati što piše nakon Nyad?
To je tvoje prezime, Diana.
Ovo je tvoja sudbina.
Kad se okreneš, povećaj stupanj zamaha.
Što je to?
- Što? Da vidim. - Samo šala.
TRENER NELSON
Zašto povraćaš?
Zato što...
Zato što sam plivala 24 sata.
Dobili smo vize. Imamo odobrenje za Kubu.
- Bolje si? - Da.
Dobro. Daj pet.
Napokon večeras,
netko tko je za mnoge od nas bio heroj,
Diana Nyad, nevjerojatna plivačica,
vraća se i kreće u nešto što nismo mogli vjerovati.
HAVANA, KUBA
...namjerila se na pothvat koji joj je izmicao 30 godina.
Nadam se da ću potaknuti jedinstvo
i dobre odnose naših dviju zemalja.
Povezanost.
Jedva čekam krenuti čim vrijeme dopusti.
Gracias.
Luke? Izvoli.
Živio. Hvala.
Dobro je.
Znate što,
želim vam nešto reći.
Dok čekamo znak majke prirode,
potpisala sam ugovor sa svojom dušom da nikad neću odustati.
Svi ste mnogo toga žrtvovali.
Nema novca, povlastica, jamstava.
Ali ne mogu zamisliti vrjedniji razlog za takvu žrtvu.
Moja je životna misija, ma moja sudbina
boriti se s divljim, nepredvidljivim uvjetima
i prirodnim elementima.
Ja ću biti prvi Nyad.
Potražite moje prezime u rječniku.
- Sjajno. - Piše „vodena nimfa”.
Hvala ti. Za sudbinu.
- Za sve nas. Za Kubu. Dobro? - Za Kubu.
- Za čekanje vremena. - Da.
Ne krenemo li za tjedan-dva, temperatura pada.
- Propada godina. - Da.
Što vam se čini?
Imam tri različita prognozera i za vrijeme i za os struje.
U Marylandu, u Washingtonu i u Centru za uragane u Miamiju.
- Uspoređujem njihove modele. - I?
Ruski je rulet.
Možda ćemo imati priliku kad se sve raščisti.
Šanse su nam rubne do pristojne.
Hej.
Moram otići odavde.
Trčati ili nešto.
Pogledala si van?
Moram ostati u formi.
U formi si.
Sudarile smo se u kuhinji, kao da sam se zabila u zid.
Slušaj, ne želim da izgoriš.
Miruj i budi strpljiva.
- Znam da je teško. - Ne znaš. Nećeš ti to učiniti.
Lako je tebi govoriti.
Daj, ne seri.
Samo blebećeš o sebi.
- Što? - Digla sam drugu hipoteku!
- I ja sam. - Onda bi točan odgovor bio „hvala”.
Samo ćeš otići?
Samo ti idi.
Idi. U redu je. Zapali džoint ili nešto.
Vježbaj jogu. Čitaj malo.
Nisam ponijela knjigu!
Oluja je prošla.
Sad nam je prilika.
To je to, Diana. Krećemo.
U otvorenim vodama pliva 16 milijuna ljudi.
Sto šesnaest ljudi
plivalo je 24 sata bez prestanka.
Ali više od 48 sati
uspjelo je samo 12 ljudi u povijesti.
NAKON 30 G. D. NYAD OPET KREĆE S KUBE NA FLORIDU
A od njih 12, Nyad pliva s meduzama,
morskim psima i najvećom, najbržom vodenom masom na svijetu.
Da bi uspjela, treba plivati više od 52 sata.
Sve mora proći savršeno.
Hvala.
Spremna je, pa se odmaknite malo.
- U redu. - Puno vam hvala.
Možeš ti to. Razvalit ćeš, Diana.
- Naprijed. - Naprijed.
Hrabrost!
7. KOLOVOZA 2011. DOB: 61 G.
DO KEY WESTA: 166 KM
Svaki voditelj i svaki stranac u gradskom autobusu pita me
zašto se naizgled razumna,
lijepa mlada žena podvrgava ovakvom mučenju.
Ključ uspjeha u maratonskom plivanju,
pomalo mazohistički,
u tome je da osoba koja uspije
osoba je koja je spremna podnijeti najviše boli u najviše sati.
DO KEY WESTA: 161 KM
Bartlette, kako izgleda gore?
Dobro.
Zasad.
Petsto jedan, 502,
petsto tri, 504, 505, 506...
...dvjesto jedan, 202, 203...
Četiristo šezdeset jedan, 462, 463...
DO KEY WESTA: 127 KM
Sedamsto dvadeset osam, 729, 730...
Sedamsto trideset dva, 733, 734, 735...
DO KEY WESTA: 101 KM
Osamsto sedamdeset osam, 879...
DO KEY WESTA: 92 KM
Četiristo devedeset tri, 494, 495, 496...
Diana!
Dođi na hranjenje!
Izvoli.
Bonnie, moje rame.
Od jedan do deset?
Šest.
Isuse. To znači osam za normalnu osobu. Dobro.
- Bolničarko? Trebam paracetamol. - Stiže.
Dobro. Moraš razgovarati sa mnom.
- Dobro. - Ne opiri se.
Hajde.
Izvoli.
Držiš?
Dobro je.
Jesi li dobro?
Plivačica unutra.
Naprijed.
DO KEY WESTA: 87 KM
Sranje.
Od početka je ocean bio nemilosrdan.
Ali i dalje je plivala.
Gutala je morsku vodu.
Morska je bolest trajala do 15. sata. Pojela je njezinu snagu.
Nije mogla zadržati hranu, ali nastavila je plivati.
- Bon. - Što se događa?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Ja...
Diana, stani. Pogledaj me.
- Prestani govoriti. - U redu je.
Sranje. U redu. Ima alergijsku reakciju.
- Što si joj dala? - Ibuprofen. Slično je paracetamolu.
Ne! Pričali smo o ovome! Alergična je.
Ne smije piti protuupalne lijekove! Sranje!
Zbog promjenjivih su vjetrova njezini navigatori stalno mijenjali smjer.
Plivala je sjeveroistočno prema obali Floride,
izravno u nemirnu vodu.
Loši su uvjeti uzeli
trostruko više energije nego što je htjela potrošiti.
Nakon borbe s teškim vremenskim uvjetima
u potpuno krivom smjeru, Dianu su izvukli iz vode.
Pet minuta su je uvjeravali da neće biti moguće.
Samo je pitala: „Što trebamo učiniti? Znam da mogu još barem 30 sati.”
Dianu Nyad morali su prenijeti u brod.
Izdržala je 42 sata u nemirnoj vodi u Floridskom prolazu.
Od slane vode natekle su joj oči, usne i jezik,
ali 28-godišnja maratonka htjela je nastaviti plivati.
Nisam htjela odustati, vratiti se i nikad više ne plivati.
Nedostajalo joj je 137 km do Key Westa.
More je porazilo Dianu Nyad.
Pliva više od 24 sata.
Da.
Zadnjih nekoliko jedva diše.
Ovdje bismo trebali biti.
Stanemo li duže od četiri minute, struje će nas sjebati.
- Guraju nas na istok. - Prema Africi.
Morala bi plivati dvostruko da nadoknadi.
Moraš prekinuti.
- Sranje. - Znam.
Diana, približi se brodu.
Skini naočale. Pogledaj me.
Pogledaj me.
Ne.
- Moramo te izvući! Ne možeš protiv struja. - Ne govori to.
Diana, plivaš, ali ne ideš nikamo.
Dva koraka naprijed, 15 natrag. Nemoguće je!
Učinila si sve što je moguće.
Sve. Najbolja si.
Ovo je majka priroda.
9. KOLOVOZA 2011. G. DO KEY WESTA: 85 KM
Iskreno...
Ništa me ne boli.
Ne šalim se.
...gurnula je Nyad istočno od zacrtanog kursa.
Imajte na umu da sada ima 61 godinu.
S 28 godina pokušala je ovo isto i morala je odustati
zbog jakih struja i lošeg vremena.
Šteta. Navijala sam za nju. Pitam se hoće li pokušati opet.
23. RUJNA, 2011. DOB: 62, SEDAM TJEDANA POSLIJE
DO KEY WESTA: 166 KM
Pazi na usne.
Ovo je kisik. Ne diraj to kad je novo.
Bartlette?
Ovo je Jon Rose, novi glavni bolničar.
Dobro došao na Titanic.
Pusti njega, kronični pesimist.
- Drago mi je. - Niska očekivanja vode do sreće.
Nemoj da te plivačica čuje.
Hej, Diana, možeš li malo usporiti?
Imaš 58 zamaha u minuti.
Uspori malo.
- U redu. - Mjeriš joj zamahe?
Da, čujem ih.
Kad zamahuje, udara rukom u vodu.
Eto kako sam luda.
Dala sam joj gel od kave. Juri kao munja.
Zadržavaj je što duže možeš. Struja će poludjeti za nekoliko sati.
Dobro.
Sve izgleda dobro, ljudi.
Pazite na sante leda.
DO KEY WESTA: 126 KM
- Vatra! Upomoć! Vatra! - Diana, što je bilo?
- Dobro, Diana. - Upomoć!
- Tu sam. - Vatra!
Polako.
- Stiže! - Sranje!
- Što je? Nekakva meduza? - Isuse!
- Nije obična meduza! - Luke, nazovi ženu iz UMiamija i opiši.
- Vatra! - Jon Rose, približi joj se.
- Dovedi je na brod! - Ne! Ne diraj me.
Nitko te neće dirati.
Nećemo te dirati. Približi se brodu.
- Moraš prići. - Vadite ih!
Diana!
Diana, odmah! Približi se brodu.
Daj joj injekciju.
Tako. Kisik, molim.
UMiami kaže da je kubomeduza. Ne bi smjele biti ovdje. Smrtonosne su.
Zaboga. Izvucimo ga iz vode.
- Izvući ću te. - Jon Rose!
- Ne. - Izvucite ga!
Ne, ostajem. Plivam.
Diana, život ti je u pitanju.
Moj život.
Ne!
Ne. Ostajem. Plivam.
- U redu je. - Dobro.
Udah na nos, izdah na usta.
Udahni s ovim. Hajde.
Evo, uzmi ovo od mene.
Tako.
Drži ga. Duboko udahni.
Dobro.
Ne...
Ne... Ne želim odustati.
- Ne želim odustati. - Znam.
Želi nastaviti.
Stabilno je.
Kako stojimo?
Jesi li ti ozbiljna?
Može umrijeti svaki tren, a ti pitaš kako stojimo?
Što radimo?
To je njezin san. Zar ne?
Ona odlučuje.
I već smo stigli dovde.
Da.
Dobro. Ako možeš živjeti s time.
Reci mi gdje smo, molim te.
DO KEY WESTA: 95 KM
Iz UMiamija misle da je kubomeduza došla s plitkog grebena kad smo krenuli.
Globalno zatopljenje. Razmnožavaju se kao lude.
Trebale bi biti iza nas.
Bartlett kaže da nismo previše skrenuli s puta
jer ti je prije dobro išlo.
Dobro vrijeme.
Ali moraš polako. Dobro? Uspori.
U redu, idemo.
Idemo.
Dajte!
To je za meduze.
Zlu ne trebalo.
Fantastično.
- Pauza nas je ubila? - Pokušavam napraviti ispravak.
Krenuti malo sjeveroistočno, ali zadovoljan sam kako stojimo.
- Opa. Nikad nisi zadovoljan. - Znam.
Moram priznati, nadoknađuje vrijeme. Udaljeni smo 73 km od marine.
Ako ovako nastavi, vidjet ćemo Floridu prije zore.
Pogledaj se.
Spremna si.
Sve je u redu. Sjajno.
Naprijed.
Da.
Zato plivamo taj dodatni krug, zato trčimo taj dodatni kilometar,
zato vas tjeramo do krajnjih granica svaki dan.
Ako date sve od sebe,
svoje srce, svu svoju snagu, sav svoj fokus,
jamčim vam da ćete otići kao prvakinje.
- Jasno? - Da.
Pantere na tri. Jedan, dva, tri.
Pantere!
Idemo, Nyad!
Hajde!
Hajde.
Hajde, Nyad!
To! Uspjela si!
Ne!
Prestani! Ne!
Moje lice!
Pipci.
Vadite je iz vode!
Diana, ostani ondje!
Hej, Nyad?
Nyad?
Možeš odrijemati u gostinskoj sobi.
Što se događa?
Ništa.
Ne.
Daj, Diana.
Ne sada. Diši.
Hajde, dušo, diši.
Diši, duboko diši.
Znam da možeš još. Daj mi još jedan.
Još jedan udah.
Hajde. Nemoj me zezati. Diši, Diana.
Što se dogodilo?
Izdahni.
Hajde, izdahni!
Diana, izdahni!
Zaboga!
Isuse Bože.
Bonnie, osjetiš li?
Da.
Još misli da pliva.
Još plivaš, dušo?
U redu, samo plivaj.
I samo diši.
Trebala sam je izvući.
Trebala sam reći da je gotovo.
Zašto ne smijem reći
da me ljuti što ne uspijevam zbog morskih stvorenja,
što me glupa meduza čini bespomoćnom? To mi je ispod časti.
Kad to kažeš,
omalovažavaš nas.
Sve nas. Mene, Bartletta, Jon Rosea, Lukea, Dee.
- Naporno smo radili. - Znam da jeste.
Usrali smo se od straha.
- Znaš li kako je meni bilo? - Znam.
Ne, ne znaš.
Gledala sam kako umireš.
Mislila sam da si mrtva 15 sekundi.
Samo zato što sam ti opet popustila.
Rekla sam: „Dobro, može.”
- Ne smijem to opet učiniti. - Ali nisam umrla. Ovdje sam.
Ovdje sam, dobro sam i neću odustati.
Dobro?
Svaki put toliko toga naučimo. I ja sam naučila nešto o sebi.
Što si naučila?
Ne želim misliti da sam se mogla jače boriti.
Mrzim taj osjećaj.
Znam to. Što još?
Gle, još samo jednom.
Samo još jednom. I to je to. Sljedeću ćemo godinu trenirati
i rješavati problem s meduzama.
Znam stručnjakinju za kubomeduze.
Kako si je već pronašla?
Preko interneta, Bonnie.
Gle, liječnica je.
Čini se kao super žena.
Znaš li koliko je iscrpljujuće imati te za prijateljicu?
Nije smjela primiti adrenalinsku injekciju.
Kubomeduze uzrokuju skok adrenalina. Srećom, nije se predozirala.
Rekla sam joj da ću ići ako je možemo zaštititi od kubomeduza.
Što misliš? Je li ovo ludo?
Ne smije je opet opeći.
Ne postaje se imun na otrov, nego obrnuto.
Ne smije je više nikad opeći.
Dizajnirala sam odijelo izričito za ovu svrhu.
Ali, da, ovo je poprilično ludo.
Ali je i opako.
Hej, Bonnie?
Ovo je brutalno.
Ne smijemo ti pomoći. To je pravilo. Moraš ga sama odjenuti.
Ne mogu.
Onda nemoj.
Ali umrijet ćeš.
Slušaj, možeš li poći s nama?
Bila bi to sjajna pustolovina.
Baumgartner kaže da se ne boji smrti
jer je za ovo naporno radio.
Skočio je s...
Što je?
- Gdje je daljinski? - Što?
...kipa Krista Otkupitelja.
Gle.
Najteže plivanje na svijetu. Vrhunac maratonskog plivanja.
Šališ se?
Nitko nije uspio.
Ona je dijete.
Ovo je kao svjetski rekord i zlato na Olimpijadi.
Možda je i teže, vjerojatno zato što to nitko nije uspio.
Znamo da nitko nije uspio.
- U tome i jest stvar. - Šuti. Želim čuti.
Neću nositi odijelo ni imati kavez za morske pse.
Nevjerojatno.
Ovo je moja prilika. Krade mi plivanje!
Imamo najjači tim najboljih stručnjaka.
To ću ja učiniti.
Bože! Gdje je kubomeduza kad treba?
Pravit ću se da nisam čula.
Stao je.
Tragač je stao.
Gdje?
Gdje je stao?
- Ovdje. - Molim?
Je li uređaj u kvaru?
- Čekaj. - Izvukli su je?
Gle. Čekaj malo.
Daljinski.
Bolni ubodi roja tih stvorenja
nakon samo 11 sati plivanja prisilili su McCardell da odustane.
- To! - To!
To!
Jedan mi je izlazio iz usta.
Izvlačila sam pipak iz usta.
Na kraju sam ih preklinjala.
Rekla sam da moram izaći jer to ne prestaje,
a bit će još gore, tek je bio početak.
- Zaboga. - Ne vraćam se više.
- Nećeš opet pokušati? - Ne.
Bonnie, probudi se.
Bonnie.
Moramo na Kubu, smjesta.
Svi moji modeli kažu ne.
Atlantski vrtlog sad je iznad 17. paralele,
oluje pristižu s obale Afrike, a Zaljev da ne spominjemo.
Suočimo li se s tim istočnim vjetrom, imat ćemo samo udare struje.
Sad nije dobro vrijeme.
- Ponovno provjeri. - Provjerio sam, tako je. Žao mi je.
Želiš plivati po najjačoj struji?
Da se zabijaš u zidove morske vode?
Povraćati dok te nosi istočno na Bahame?
To ti zvuči zabavno?
Ako budemo čekali, sezona će završiti, bit će prehladno.
Znam.
Nije to jedino plivanje na svijetu.
Možemo otići drugamo. Guam je lijep u ovo doba godine.
- Što? - Što nedostaje Guamu?
Nije Kuba!
Zašto me ne slušaš kad sam ja stručnjak?
Znam, zato što ti sve znaš.
Ti si stručnjak. Ali ja sam izvršna direktorica.
- Izvršna direktorica? - Idemo.
- Neću opet godinu dana trenirati. - Preopasno je.
Provjerila sam sa svojim meteorologom u Atlanti i Greg kaže da možemo.
Ako Greg tako kaže... Tko je Greg?
Nikad čuo za njega i ne odlučuje on.
Tako je. Ja odlučujem.
Ja sam glavna. To je dogovor. Znaš što? Idemo.
Daj, koji vrag?
Bartlette?
Možemo razgovarati?
Žao mi je zbog toga. Bila je...
Misli li da ne želim ići?
Elke i ja otkazali smo sedam brodova ovaj mjesec zbog ovoga.
Pokušavam paziti na tuđe živote.
Znam.
A vidi tebe.
Gledao sam kako stojiš na krmi ravno 40 sati i piškiš preko ograde broda
kako je ne bi ostavila ni na tren. Vidi li ona to?
Zahvali li ti ikad?
- Na svoj način. - Vrti te oko malog prsta.
Hej, ne znaš to.
- Mislim, ona i ja... - Ma daj.
Stavljaš je ispred svog zdravog razuma svaki put.
Riskantno je.
Sranje.
Ali došli smo dovde. Moramo je pustiti da pokuša.
Daj, što ćeš učiniti?
Ići ćeš kući i vozati turiste cijelu sezonu?
Daj.
Tako smo blizu.
20. KOLOVOZA 2012. G. DOB: 62, DO KEY WESTA: 93 KM
Četiristo osamdeset tri, 484, 485...
Rekao sam joj da nije dobro vrijeme!
Četiristo osamdeset šest,
četiristo osamdeset sedam...
Razmak dvije sekunde.
Moramo povući kajakaše.
- Dee! Drži sjever! - Sranje.
Četrdeset devet sati.
Ulazi voda.
Bonnie, izvuci je!
Diana!
- Diana! - Diana!
- Nico! Vidiš li je? - Ne!
Diana!
U redu je.
Lijepo. To je to.
Neosporno.
- Ako ćeš surađivati s trenerom... - Četiristo sedamdeset tri...
Košulja.
Četiristo sedamdeset sedam...
Više me nećeš vidjeti!
Diana!
Gdje je?
Diana!
- Eno je! - Diana!
Diana! Dođi! Izvlačimo te.
Ne! Ostajem! Mogu ja to, Bon!
Jesi li poludjela? Ne!
Proći će!
Ne, kunem se Bogom! Neću...
Bartlettov brod plavi!
Ne riskiram ljudske živote.
Pričekat ćemo.
Kažeš mi da trebam umrijeti zbog ovoga!
To je trebala biti naša ovotjedna pozitivna priča.
No nije tako ispalo.
Diana Nyad večeras je opet na suhom.
Njezin cilj, da prva prepliva udaljenost od Kube do Floride,
bez kaveza za morske pse, prekinut je jutros.
Prešla je oko 77 km,
što znači da je mogla dvaput prijeći La Manche.
Ali dalje nije mogla.
Samo ja mogu odlučiti je li kraj.
Možda nije kraj, ali svi su iscrpljeni.
Teško si uvrijedila Bartletta i Nico se mora vratiti na posao.
Radit će na popravljanju klima.
Nico kaže da je ovo pustolovina života.
Stvarno ne shvaćaš kako je nama, zar ne?
Švorc smo.
Vrijeme, emocionalni danak. Prošle su godine, Diana.
Stisnite muda.
Mi smo tim.
Čovječe.
Kompleks superiornosti stvarno ti je sjeban, znaš?
Da barem svi imaju taj kompleks.
Svi bi se osjećali kao zvijezda svog života.
Tako je. Mog života. Mog!
I ja želim raditi stvari.
Stvarno? Što to?
Ne znam.
To je i najluđe. Ne znam.
Što ja želim? Što bih ja radila?
Ali o tome ću odlučiti ja, a ne ti.
Ti se samo moraš pomiriti s mogućnošću da ću ja umrijeti.
- Što to znači? - Učinila bih to za tebe da te usrećuje.
Ma nemoj? Učinila bi to?
Bih! Zamisli da duboko u sebi znaš
da samo ti možeš učiniti nešto. Poput sudbine.
I ti i sudbina!
- Nyad... - Znam što znači to prezime!
- Moj otac... - Bio je šupak.
Da, bio je šupak,
ali razumio je moju sudbinu!
Ne radi se o tebi ili tvojoj sudbini, nego o meni.
Prvi put radi se o meni!
A ti ni ne misliš na mene.
Samo želiš da te pratim.
Naravno da mislim na tebe.
Znam bolje od tebe što sve možeš.
Poslušaj se. To je tako s visoka.
Gle, znam da svijet želi da začepim
i čekam da umrem, ali nisam to očekivala od tebe.
Prestani.
Ne mogu.
Neću. Neću prihvatiti poraz.
Uz mene si?
Nisam.
Da, ali tvoj trener... Ti se odmaraš za natjecanje.
- Um i tijelo trebaju biti sinkronizirani. - Bila sam loša na državnima.
Rekao bi: „Ne smiješ nikome reći za ovo.
Prvo, tako je posebno.
Imamo nešto tako posebno i ne smiješ nikome reći.
Neće razumjeti.
Izbacit će te iz škole i nikad nećeš biti olimpijska plivačica
jer ćeš me izgubiti.
Ti si djevojčica i ne razumiješ.
Muško sam i trebam to. Jednom ćeš shvatiti.”
Četvrti pokušaj.
Evo me, krećem, nervozna sam.
Nemam pojma što me čeka, ali gura me snažna volja
i moć ljudskog duha.
Hrabrost.
Ovo je Bonnie, moja trenerica.
Ona se brine da unosim kalorije i elektrolite.
Opet Bonnie.
Ne smijete si dopustiti da zamislite poraz.
Stvarno vjerujete
da ćete uspjeti svaki put.
Ali...
Mislim,
četiri pokušaja, četiri neuspjeha.
Dobro.
Hajde, Nyad, glupa kujo.
Halo?
Ljutiš li se i dalje na mene?
Zato što mi je užasno žao.
Ono što sam rekla i moj stav...
Pretjerala sam.
Hvala.
Nisam ljut.
Ali ako me opet zoveš da idem, ne mogu.
Svašta mi se događa.
Treba plaćati hipoteku. Moram se vratiti na posao.
Život te kad-tad sustigne.
Da, razumijem.
Možda to nije moguće.
Zar bih trebala prihvatiti
svačije osrednje, omalovažavajuće ideje o tome što je moguće?
I Bonnie je bilo dosta.
Ne seri, Bonnie te voli. Vas ste dvije obitelj.
Znaš, nije da ne znam kakva sam.
Tako...
Radikalna?
Lijepo si to upakirao.
Zašto je tako teško?
Da, zašto je tako teško biti osoba?
Onaj se osjećaj ne može ni s čim mjeriti.
Kad smo se samo zezali.
I hrlila si naprijed.
Dupini su te pratili,
Bonnie, ekipa i ja bili smo usklađeni
i mislili smo da ćemo uspjeti.
Ta ludost u koju smo svi vjerovali.
Bili smo u transu.
Da, bilo je dobro, zar ne?
Da, nisam to vidjela, ali osjetila sam.
Istina.
- Bila si pod vodom. - Da.
Pjevala u sebi u tami.
Opaka si ti, Diana.
Itekako.
Ništa, moram sad...
Da, naravno.
Laku noć, Johne.
Laku noć, Diana.
Zvala sam te.
Ostavila sam poruke.
Diana, ne želim opet o ovome.
Znam.
Samo sam te htjela vidjeti. Razgovarati.
Dobro.
Pročitala sam u novinama da je Jack Nelson umro.
Da.
Mislila sam da ćeš nazvati.
Hvala Bogu.
Mrzim ulogu žrtve.
Znam.
I dalje je u Kući slavnih, iako smo sve mi istupile
i javno rekle da nas je zlostavljao.
Možeš li vjerovati?
Zaboga!
Da sam ga barem mogla ja ubiti.
- Učinila bih to. - Stvarno?
- Da. - Kako?
Odsjekla bih mu kurac.
Tupim nožem na granitnoj dasci, da iskrvari nasmrt.
Zašto granitnoj?
Ne znam, tako sam to zamišljala.
Mene nije oštetio, nije me poremetio.
Dobro sam.
Ali u nekim trenucima kao da opet imam 14 godina i...
Kao da njegov glas izlazi iz mene
i tako se naljutim na sebe.
Zašto se nisam jače odupirala?
Bila sam sila.
Dušo, znaš da to ne ide tako.
Znaš to.
Znam.
Samo, ja...
Mislim...
Bio je tako drag prema meni.
Isprva.
Napisala sam „volim trenera Nelsona” u bilježnicu.
Vidio je to.
Znaš? Bože, nikome to nisam rekla.
Hej.
Ti jesi sila.
Plivala ili ne, ti si sila.
Zapamti to.
Znam.
I neću stati.
Smijem nastaviti pokušavati.
Smiješ, Diana.
Idem
trenirati i pronaći tim.
I... vidimo se kad se vratim.
- Ići ćemo na večeru. - Naravno.
Dobro.
Znaš da uvijek navijam za tebe.
Tim Nyad.
Hej, James?
Hoću da mi budeš slijeva da te vidim dok dišem.
I svakih 90 minuta,
ako možeš, daj mi jedan onaj paketić iz zamrzivača.
Bonnie, moja voditeljica, samo mi ga istisne ravno u usta.
Ma, znaš što? Zaboravi.
U redu je.
Bit ću spremna za nekoliko minuta.
Gus, želiš li prošetati?
Hajde, psiću. Idemo.
...sam drugo trebala?
Zar ne umire na kraju sve i to prebrzo?
Reci, što ti kaniš sa svojim
jedinim divljim i dragocjenim životom?
Isuse, Mary Oliver. Mislim...
U intervjuu za javni radio
Oliver je rekla da joj je jednostavnost važna.
Njezine su pjesme često radosni hvalospjev prirodi,
ali ona je zapisala i zlostavljanje koje je trpjela
dok je odrastala u ruralnom Ohiju.
Kako nam je rekla 2012. g.,
našla je utočište u dvije velike strasti,
voljela je prirodu
i mrtve pjesnike.
Smatrala se...
KUBA, 2013. G.
Dobro.
Reći ću nešto.
Bonnie, što...
Ne prekidaj me.
Ovdje sam jer...
Razmislila sam.
I...
Ti si moja osoba otkad smo imale 30 i glupirale se.
Zajedno prolazimo kroz sve. Kroz zabavna, dosadna i teška sranja.
Pokušala sam sama, ali nije isto.
Ti ne odustaješ.
Želim reći
da starimo zajedno.
Starimo, a ako ti umreš...
Želim biti posljednja osoba koju vidiš. Ali nemoj umrijeti.
Ali ako umreš, bit ću uz tebe.
S 28 godina odlučila je prva preplivati
čak 166 km od Kube do Floride bez kaveza za morske pse.
PETI POKUŠAJ - HOĆE LI USPJETI?
Tri i pol desetljeća nakon prvog pothvata
64-godišnja Diana Nyad
nada se da će ove godine uspjeti.
Ovo joj je peti pokušaj da prepliva od Havane do Floride.
I sada je čeka borba s vjetrom, strujama, dehidracijom i hipotermijom.
Tijekom ova tri dana plivanja do Floride svašta može poći po krivu.
- Lijepo te je vidjeti. - Hej.
- Hej.
Došla si.
Da.
Ti si ga zvala?
Ne.
Elke kaže da smo već švorc, pa možemo biti još malo.
Ali krećemo kad ja kažem. Jasno?
Kad ti kažeš.
- Što? - Nevjerojatno sličiš tuljanu.
Kakva je ovo nova maska? Nekako je još gora.
Angel inzistira jer je netko progutao kubomeduzu.
Što se dogodilo?
Što ti misliš? Čovjek je umro.
Diana, službeno stupamo u pripravnost.
Mislim da je sad prilika. Sutra krećemo.
- To! - Dobro.
Hej.
Dobro. Idemo.
Nyad, vodena nimfa, sudbina. Zar ne?
Znaš, sve to s Arisom...
Nije mi biološki otac.
Mislim...
Tehnički, ja nisam...
Hej.
Slušaj me.
Nitko nije više Nyad od tebe.
Naprijed.
31. KOLOVOZA 2013., DOB: 64 GODINE
DO KEY WESTA: 166 KM
Kvragu.
Pogledaj onamo.
Štitovi nisu mogli pasti, zar ne?
Sranje.
Provjerit ću štit.
Dobro.
Sedamsto trideset dva,
sedamsto trideset tri...
Što se događa?
Što je to?
- Isuse Kriste. - Vidiš?
- Hoćemo li je izvući? - Bonnie!
- Dovedi je što bliže brodu. - Gasi motor.
Diana!
Diana! Približi se brodu.
Ne prskaj, radi sićušne zamahe.
Što se događa?
- Popravljam štit za morske pse. - Ne gledaj.
- Je li uključen? - Mislim da sad jest.
Misli da jest!
Čisto!
To!
- To! Bravo, dečki. Hvala. - To!
Hvala svima.
DO KEY WESTA: 143 KM
Reže mi usne.
Nosi je do zore, a onda ćemo biti na sigurnom.
Prvo kapa. Da.
Kvragu.
- Izvoli. - Hvala.
- Baš me zanima. - Što?
Kako te je vratila?
Porazgovarali smo.
I...
Bolestan sam.
Ona ne zna.
Čovječe.
Pokušavam se nositi s time.
Da.
Uglavnom,
mislio sam da imam snage za još jednu pustolovinu.
Da.
- Plivačica. - Plivačica.
DO KEY WESTA: 66 KM
Četiristo sedamdeset četiri,
četiristo sedamdeset pet,
četiristo sedamdeset šest...
Hej, Bonnie.
Napokon je struja baš kako treba.
Gura je sjeverno.
Samo je moramo držati u pogonu.
Diana?
Priđi.
Tako. Hajde. Lagani zamasi.
Bravo.
Izvoli.
Neću te tjerati da jedeš. Ne.
Moraš popiti malo tekućine.
Barem još 30 mililitara.
Treba ti. Tako.
Znam.
Gutaš mnogo morske vode.
Vidiš?
U redu, ideš na Floridu.
Onuda.
Ideš na Floridu, Key West.
Tako je. Super ti ide.
Samo jedan dobar. Jedan dobar.
To je to.
Drugi.
Upravo smo prešli 119 km.
Ovo je najdalje što smo dosad stigli.
Nisam mislila da ću ga vidjeti odavde.
Taj Mahal.
Nevjerojatan je.
Idi ravno prema njemu, Diana.
Onim putem.
Niz žutu cestu od opeke?
Da. Žutom cestom do Taj Mahala.
Samo nastavi.
Nyad drži svjetski rekord od Caprija do Napulja.
...ne bi trebale biti fantazije...
Preplivala je 51 km...
Osjećam da mi je tijelo divovsko poput kita.
Široka sam 10 m, imam nevjerojatnu snagu i ramena.
Probijam se kroz vodu, ništa me neće zaustaviti.
Mislila sam da mi se galebovi zabijaju u listove i teče mi krv niz lice.
Šezdeset sati bez prestanka na otvorenom moru.
Ovo je kao zlato na Olimpijadi.
Ovo je plivanje mnogo više nemoguće nego što je moguće.
Kao da imam trenutak besmrtnosti kad dođem na drugu stranu
Hej, ti! Da, ti. Nastavi.
Bonnie!
Vidiš li?
Vidiš li to?
Diana.
Priđi.
Tako.
Nikad više nećeš staviti tu masku.
Skini naočale.
U redu.
Diana, pogledaj me.
- Ne. - Pogledaj me.
Gotovo je?
- Ne. - Je li nas odnijela struja?
Nadoknadit ću.
- Ne... - Bonnie, neću izaći.
- Stani. Pogledaj onamo. - Nadoknadit ću.
- Gledaj. Vidiš li? - Neću van.
Vidiš li obzor? Pogledaj.
Vidiš?
Je li to sunce?
Ne, nije sunce, dušo.
To su svjetla Key Westa.
Diana, govorim ti da je ovo zadnja noć.
Još jedan potez.
Ako se zaista potrudiš,
danas ćeš stići do Floride.
Ali dug je još put.
Barem još 12 sati.
Dušo, moraš dati sve od sebe.
Daj sve od sebe. Dobro?
Unesi malo ovoga u sebe.
Odlično ti ide, draga.
Diana!
Moraš ostati bliže liniji broda.
Još nisi gotova.
Uspori.
- Ide u krivom smjeru i uzalud zamahuje. - Znam.
- Trebam još desetinu čvora ili je gotovo. - Znam. Sranje!
Što radiš? Bonnie?
Zbilja, Bonnie?
Diana?
U vodi si sa mnom.
Slušaj me sad.
Moraš samo malo plivati.
- Dobro? - Ne diraj me.
- Neću. - Ne smiješ me dirati.
Zajedno smo u ovome. Sve radimo zajedno!
Ne moraš razmišljati o tome što se događa.
Samo moraš napraviti nekoliko dobrih zamaha.
Možeš li?
Može li pet dobrih zamaha?
Hajde. Znam da možeš.
Znam da možeš jer si ti zvijer.
Ne dam ti da odustaneš.
Vidi možeš li. Ja znam da možeš.
Daj mi jedan dobar zamah. Samo za mene.
Samo jedan. Jedan i idemo.
Jedan dobar zamah.
Tako je. Sjajno.
Samo još jedan zamah.
To je to.
Još jedan.
- Da. Još jedan. - Bonnie.
Ne govori. Čuvaj dah za Key West.
Volim te.
I ja tebe.
Hajde, još jedan zamah.
Samo još jedan. Možeš.
Tako je.
To je to, snaga!
Hajde, snaga!
Jedan veliki zamah.
Taj je bio dobar.
Tako je, dušo.
Tim putem.
Onamo. Možeš to, dušo.
Praviš se važna.
- Krećemo li se? - Krećemo.
Ljudi, tako smo blizu.
Što je, Bartlette?
Možeš ti to.
Ma pijesak mi je upao u oči.
Idemo, Dee.
Diana!
- Ti to možeš! - Da!
Ni manje ni više nego izvanredno.
Brzina plivanja povećala se na pola puta
nakon što su je pogurale brze struje.
Prosječno je išla oko 3 km na sat s jakom strujom.
S njom je bilo 40 ljudi na četiri broda.
Iz zraka se vidi Nyad u čistoj vodi
dok se približava obali Key Westa.
Diana Nyad stiže!
Dame i gospodo, Diana Nyad!
Nyad!
Ako je dirnete, diskvalificirana je.
Maknite se! Ne dirajte je!
Povijest!
Nemojte je dirati!
Diana Nyad preplivala je 177 km od Kube!
Priđi mi.
Ovdje.
U redu, dušo, možeš.
Dođi.
Hajde, Diana.
Možeš. Uspjela si.
Hajde, dušo.
Možeš. Nastavi. Ovdje sam.
Ovdje sam, dušo. Samo dođi!
Još jedan korak. Gležnjevi moraju biti van.
Oba gležnja, možeš ti to.
Sama si, nitko više. Još malo.
Korak po korak.
Oba gležnja van.
Nastavi, ovdje sam.
Super ti ide.
Prvo samo jedan.
Možeš ti to.
Oprezno.
To je to. Oba gležnja van.
To.
Uspjeli smo.
Želim reći tri stvari.
Prvo,
nikad ne odustajte.
Drugo,
nikad niste prestari za svoje snove.
I treće...
Izgleda kao individualan sport,
ali potreban je tim.
Tako je.
To!
Diana Nyad ostvarila je svoj san plivajući od Kube do Floride 2. 9. 2013.
Četrdeset ljudi pratilo ju je brodovima uz one na Voyageru.
Svjedočili su njezinom nevjerojatnom postignuću.
Put je dug 166 km.
Zbog snažnih struja, Nyad je preplivala 177 km.
Trebala su joj 52 sata i 54 minute.
Pet pokušaja
i 35 godina.
Diana i Bonnie viđaju se svaki dan.
Uspjeli smo!
STRUČNJAK ZA MORSKE PSE
BIOKEMIČARKA, STRUČNJAKINJA ZA KUBOMEDUZE
KAPETANICA
NAVIGATOR U SJEĆANJIMA 1947. - 2013.
Srećom, Golfska struja je bila dobra. Znao sam da će stići na Floridu
ako se svi dijelovi poslože.
Kako se osjećaš kad vidiš stotine koje te podržavaju?
Zakon. Baš zakon. Vidjela sam im izraze lica.
Drago im je što je netko mojih godina učinio nešto što nikad nitko nije.
I treće što sam rekla ondje bilo je da smo tim.
Ako mislite da sam ja opaka, ne poznajete Bonnie.
- Bonnie? - Iza je i rukovala se sa mnom.
- Ona je opaka. - Da.
Diana priča sjajne priče, ali kad priča o meni,
ne volim uljepšavanja.
Nije baš...
Glavna je poruka ista,
ali nikad nije točno onako kako ona kaže.
Hvala.
Diana Nyad, izazvao sam te.
Uplašila si se.
Doplivala si do Kube uz meduze i morske pse,
ali bojiš se hrvati se sa mnom?
Došli ste u Ameriku brodom?
Ne želim biti ona luda žena...
koja ne odustaje od ovoga sve do 90. godine.
Plivala sam s ovime.
Nisam znala da je to ovo. Izgledala si mi drukčije.
To!
Ako otpjevam 1000 puta,
imam devet sati i 45 minuta.
Prehodat ću Ameriku.
Zatvorila sam oči i šake.
Rekla sam to najozbiljnije.
Ne bih mogla ni mrvicu brže.
Moraš se probuditi i pokušati opet.
Dok ne uspiješ.
U četiri sata... Ovisi. Danas sam se probudila u 4.45.
Idem u teretanu.
Moji susjedi... Mrak je.
Moji susjedi čvrsto spavaju, a ja sviram...
To znači: „Ustajte!”
Ako mi je ovo navigacija...
- To smo koristili prošle godine. - Ove godine neće biti tako.
Prijevod titlova: Jelena Rozić