Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[dörmögés]
[drámai zene szól]
[Férfi angolul:] A neve, Nyad,
görögül vízi nimfát jelent.
A 28 éves Diana Nyad
egy újabb víztömeg meghódítására készül.
Világbajnok maratoni úszó,
Phi Beta Kappa-győztes, nyelvész, író...
[Férfi 2 angolul:] Miss Nyad tartja
az olasz Capri és Nápoly közötti táv rekordját.
Ötvenegy kilométert megtéve úszta át az Ontario-tavat.
[Nő angolul:] Körbeúszta Manhattan szigetét,
rekordidő alatt téve meg a 45 kilométeres távot.
[Férfi angolul:] A manhattani fürdőzést tudatosan kerülő milliók
mind arra kíváncsiak: „Miért?”
Az úszónő szerint bonyolult, afféle belső indíttatás.
A Bahamák és Florida közötti 143 kilométeres távot
huszonhét óra 38 perc alatt úszta le,
ami új nyílt óceáni csúcs.
A mai vendégünk Diana Nyad.
1979. SZEPTEMBER 5.
[taps]
Gratulálok! Nem unja még,
hogy folyton gratulálnak ehhez a történelmi teljesítményhez?
Egyáltalán nem. Megérte.
- Igen... - Örülök a találkozásnak!
Jártam bent párszor, mire végre találkoztunk.
[Diana:] A következő úszásom két és fél napig tart majd.
Kubából Floridába.
- Ez egy példátlan és... - [Férfi:] Két és fél napig?
...vakmerő vállalkozás, de képes vagyok rá.
Ez lesz az utolsó úszásom.
Hatvan óra egyfolytában a nyílt tengeren.
Felér egy olimpiai arannyal.
Ha fogalmazhatok így, a Bahamák az előétel,
Kuba a fő fogás, a visszavonulás pedig a desszert.
Kuba kőkemény menet lesz.
Azt hiszem, senki sem tudja, lehetséges-e egyáltalán.
[Férfi:] Diana Nyad dédelgetett álma az volt,
hogy rekordidő alatt célba érjen, és halhatatlanná váljon.
De kezdettől fogva tudta, legfeljebb ötven százalék az esélye a sikerre.
Nyad úgy tervezte, hogy ez lesz az utolsó úszása.
[Nő:] Mind úgy éreztük, sikerült volna, ha pihen előtte.
- [Férfi:] Itt a vége? - [Diana:] Végeztem a maratoni úszással.
[nagyot zihál]
- [Diana:] Mintha az egész világ aludna. - [Nő:] Ja.
[Diana:] És még ha ébren vannak is, épp csak léteznek.
A lustaság fertőző, Bonnie.
És nekünk csak úgy bólogatnunk kéne,
mintha normális volna, hogy mindenki behódol a banális hétköznapoknak.
Ez a 60 miatt van?
- Mi? - Hatvan.
Nem.
Ja, és tényleg, holnapra nem kell semmi, oké? Torta se!
Még egy olyan béna bolti se!
Ahhoz képest, hogy nem akarsz ünneplést, elég gyakran szóba hozod.
Igen.
És csak nyugi! Oké? Csak mi. Talán Scrabble.
Jó. Nem terveztem semmit, mert megtiltottad vagy harminchétszer!
[Diana:] Igen.
[nagyot sóhajt]
Kakazsák is kell.
[Diana:] Bonnie! Csak emiatt jöttünk a boltba.
Tudom! Na gyere! Bele kell húznunk!
- Gyere! Egy, két, há'! Menni fog. - [Diana sóhajt]
- [ajtó nyílik] - [kutya liheg]
[Diana:] Teddy! Szia!
Szia!
Ül a kutyi! Ül!
Okos. Okos.
Okos kutyus.
Jól van.
[madárcsicsergés]
[kutyaugatás]
[nagyot sóhajt]
Hú-hú! Hú-hú!
- Hé! Zárva volt. - Rohadtul boldog szülinapot.
Hoztam saját Scrabble-t, mert hiába tagadod,
a tiédből hiányzik egy G, és két E, és legalább egy...
- Hé! Gyere át ide! - Mit akarsz vacsorázni?
Hadd mutassak valamit, ami itt van.
Miért beszélsz ilyen furán?
Miért, hogyan?
Hát, furán artikulálsz.
És belőtted a hajadat?
[Többen:] Meglepetés!
Boldog szülinapot, Diana!
[Diana kiabál]
- [Férfi:] Boldog születésnapot! - Bonnie, azt mondtam, nincs parti.
Hatalmas kamu.
[Diana nevet]
- [Bonnie:] Na, örülsz? - Igen.
- [Bonnie:] Na, fújd el! - [Diana:] Oké!
- Várjatok, előbb kívánnom kell! - [Férfi:] Boldog szülinapot!
[Férfi 2:] Kívánj!
Azt, hogy...
Ötéves voltam,
és apám az ölembe dobja az értelmező kéziszótárt,
„Drágám, már öt éve várok,
hogy megmutassam a neved,
fekete-fehérben.
Jelentése a görög mitológiában, őseim nyelvén,
azok, kik a tavakban és a folyókban úsznak, meg a tengerekben...
- [Bonnie:] Oké. - ...mert ez a végzeted.”
[hebegve] Most elrabolom egy percre.
- Gyere, nézzük meg... - Ne! Most jön a legjobb rész.
Hallottad már a kifejezést, biztos, úgy szól, hogy a csúcson kell abbahagyni.
- Igen, nem tudom megvalósítani. - [Bonnie nevet]
[Bonnie:] Na, gyere!
- Itt van Nina. - Tudom. De most nézz jobbra!
Fehér nadrágos és magas.
[Diana nagyot sóhajt]
- [Diana:] Azta, ne! - Mi az?
- Nem tudom. - Mi bajod vele?
Nem tudom, olyan izé...
Kedves? És normális? Nem zakkant?
És sokat tud már rólam?
Veled tapétázta ki a falát, és téged tetovált a seggére. Igen.
- Ez nem vicces. - Csak beszélgess vele!
Kérd meg, hogy meséljen magáról,
míg te néma leszel, mint a sír.
Jártam Vietnámban, Ugandában,
a belize-i barlangokban, Sydney-ben.
Az olimpiát közvetítettem.
A sportcsatorna 30 év alatt körbevitt az egész világban,
de a kedvenc helyem, Kuba.
Kitalálhattad volna. Vagyis talán tudsz annyit...
- Ja, persze! - [Diana:] Igen.
Kuba már kis koromban beleszőtte magát a képzeletembe.
Mágikus hely a nagy vízen túl.
A tiltott vidék.
[nevet] Mi nem mehettünk oda, ők nem jöhettek ide.
Hű, fantasztikus.
És honnan ismered Bonnie-t?
Azt hittem, ti ketten esetleg...
Ó, nem, nem, nem, barátok vagyunk.
Úgy kétszáz éve jártunk vagy két percig, de...
[nagyot sóhajt]
Akkor most mesélj magadról!
Csak mert egyirányú utcában robogunk a halál felé,
attól még nem kell engedni a középszerűségnek.
- [Bonnie nevet] - Egyszer csak 60 leszel,
a világ pedig feladja az utolsó kenetet.
Ötvennyolc vagyok, van időm.
Úgy tűnt, hogy egész jól kijössz... izékével.
Ja, igen! Szuper volt, helyes nő.
Szuper volt. Nem volt vele baj,
csak, nem tudom, talán már felesleges randizgatnom.
Megértem. Nekem is.
Szóval, posvány van? A meló gáz?
Minden gáz.
Érted? Hol a kiválóság?
Ó, jaj, ne!
- Nem viccelek. - [Bonnie:] Csak ezt ne!
Képtelen vagyok újra meghallgatni.
[csörgés]
Jó, de ha így érzel, akkor csinálj valamit!
Scrabble-özünk?
Még nem pakoltam el. Csomó dolgom van.
Ó! Félsz, hogy veszítesz. Jó, vettem.
Hú, de elverlek!
[Diana kuncog]
Hölgyem, önnek annyi!
Mázli, hogy felvetted az utolsó kenetet.
- Bon! - [Bonnie:] Hm?
Csodás volt ez a parti.
Szívesen. Játsszunk!
De most veszítesz. Nagy kudarc vár!
- [tévében ujjong a tömeg] - [Diana fújtat]
A GYÉMÁNT CSAK EGY SZÉNDARAB, AMI KITARTÓ VOLT!
[nagyot fúj]
[lágy zene szól]
[köhint]
[Diana:] Végre feltúrtam anyám régi dobozait, az öregek otthonából.
Ezt hallgasd meg!
„Mondd csak, mihez akarsz kezdeni egyetlen vad és drága életeddel?”
[Bonnie:] Mary Oliver.
Ismered Mary Olivert?
Ez híres idézet.
Mindegy, én nem vagyok költőalkat.
- Csak türelmetlen vagy. - Miért nem mondják azt, amit gondolnak?
Most is nekem kell eltennem mindent.
Ez kész röhej, csak mert te nem teszel el semmit.
És idenézz!
Ez mind kell? New Yorkerek.
Ezt figyeld! Ez 2006-os. Ez már kényszeres.
Azt gondoltam, Lucy elolvasta a verset.
És beszamárfülezte.
De ez furcsa. Mert ő az életével túrót se kezdett.
A halott anyád?
Tudod, hogy értem. Ő sosem volt aktív, csak rángatták.
Az apám basáskodott rajta, amíg le nem lépett.
Így most azon kattogok, ez a vers miért volt fontos neki.
Miért őrizte meg a könyvet?
Mit gondolt a saját életéről, és vajon nekem hagyta-e itt üzenetként?
- Üzenetként? - Mígnem rájöttem, nézd!
Nem is az övé volt.
Egy Uli nevű szomszéd faszié,
aki 102 éves.
Akkor talán ez az Uli üzent neked.
[Nő:] „Mit kellett volna még tennem?
Nem hal meg végül minden, és túl korán?
Mondd csak, mihez akarsz kezdeni egyetlen vad és drága életeddel?”
[nyög]
[Fiatal Diana:] Kettős érzésem van,
ami ezt az embert próbáló sportot, a maratoni úszást illeti.
Egyfelől cseppet sem hiányzik a fájdalom,
az unalom, a hányinger, a hideg, ahogy vánszorognak az órák.
Másfelől viszont képtelen lennék tükörbe nézni,
ha nem próbálom meg.
Azt hiszem, a kulcsszó a büszkeség.
Úgy érezném, kudarcot vallottam. Különösen fejben.
[felemelő zene szól]
Oké. Csak egy kis úszás.
Nem nagy ügy.
Harminc év. Mit számít az?
[lágy zene szól]
[egyre hangosabb a zene]
[elhallgat a zene]
NYAD
[Diana énekli a „The Sound of Silence” című dalt]
[tovább szól a „The Sound of Silence” a Simon & Garfunkeltől]
[Férfi:] A mi nevünk, Nyad, a görög mitológiában
azt jelenti, „vízi nimfa”.
Neked az a sorsod, hogy bajnok légy.
Ebben az életben csak magadra támaszkodhatsz.
Ha nagyszerű akarsz lenni,
csakis te, az akaraterőd, az elméd juttathat el oda.
Senki más nem segít.
[Férfi 2:] Szép.
Ez az.
Jól úszol, Nyad!
Ügyes vagy, menj! Menj!
Lássuk, mit tudsz!
Tényleg tehetséges vagy, ez kétségtelen.
És ha jól edzhető is vagy,
nagy sztár leszel.
[tovább szól a „The Sound of Silence” a Simon & Garfunkeltől]
[Férfi:] Ébredj!
Drágám, drágám, ébredj!
Ezt látnod kell. Kérlek!
A világban annyi feszültség van. És félelem.
Nem látjuk, hogy összekötnek bennünket a csillagok
és az óceánok.
Ez fontos az életedben.
Mi van ott kint?
A végtelen tenger.
És Kuba. Egy varázslatos hely. Tele zenével. Tele élettel.
[tovább szól a „The Sound of Silence” a Simon & Garfunkeltől]
[Férfi:] Kuba most távolinak tűnhet.
De van olyan közel, hogy te úszva is eléred.
[egyre halkul a „The Sound of Silence”]
[pingpong labda hangja]
- [Bonnie:] Most figyelj! - Ó!
[büszkén felkiált]
Game, de megdolgoztattál érte.
- Csere. Azon a felén jobbak a fények. - [Bonnie:] Tőlem.
Hé, mi az?
- Mi? - Az. Pandaszemed van.
Te úszni jársz?
Igen, eljárok.
Hű, ez nem semmi, úszókám. Oké. Hűha!
Már legalább harminc éve nem vettél fel szemüveget.
- Így van. - Milyen érzés?
Klassz.
Visszazökkentem.
Korodnak megfelelő sport.
Kicsi a terhelés, kíméli az ízületet.
Ja.
- És megcsinálom. - Micsodát?
- Kubából Floridába. A távot. - [kérdőn hümmög]
[kuncog] Fergeteges. Szerválj!
Én nem viccelek, Bonnie.
Leúszom a távot.
Nem, ez hülyeség.
Már... már próbáltad 28 évesen, és nem sikerült,
most meg 60 vagy.
Ja. Nem hiszek az elme korlátaiban.
Semmilyen korlátban nem hiszek. Ezért is fogom leúszni.
Nem fogok beijedni.
Húsz perccel kezdtem, megtoldottam még hússzal, csak úgy,
és most már négy-öt órákat töltök a medencében.
Én ezt nem értem. Neked most idegösszeomlásod van.
Még sosem voltam józanabb.
Hát nem érted? Az elme.
Épp ez hiányzott, amikor fiatalabb voltam.
- De most megvan. - De nem az elméd úszik le
több száz kilométert, hanem a tested.
Igaz. Ez lesz a második része.
- Ó, van egy első része? - Van.
A legmagasabb fokozaton kell funkcionálnom.
És te leszel az edzőm.
Ezért akartál pingpongozni. Te soha nem akarsz játszani.
- Nem, nem, Bonnie, azt mondtad... - Ki van zárva, nem, nem, nem!
...valahogy másszak ki ebből a posványból.
Úgy értettem, járjál vakrandikra vagy agyturkászhoz.
Még hogy 30 év nyugdíj után visszatérj egy abszurd álomhoz?
De megcsinálom. Még nem végeztem. Több van bennem és benned is.
Ne már! Nem akarsz felpörögni, éber lenni,
miközben fűti a lelkedet a tettvágy, egy küldetés?
Csodás feladat lenne.
Gondolj bele! Te és én,
egy nagy kalandon.
Te edzőnek születtél, és egy edzőnek sportoló kell.
Nem, nem, nem, szerválj!
Hát jó.
Lesz egy próbaúszásom Mexikóban.
Gyere!
Megmutatom neked, mit tudok nyolc órán át durva áramlatok közt a nyílt óceánon.
Diana, elég, fogd be, szerválj!
Szépen lebarnulnál.
[latin zene szól]
Őrület, hogy minden alkalommal be kell kenni.
Biztos elfelejtek valamit.
Kitettem a nasit a kutyasétáltatónak, de szerintem Gus be fogja falni.
Hé, osztatlan figyelemre van szükségem, oké?
Kilenc méterre legyél balra tőlem a csónakkal,
hogy lássalak, amikor feljövök.
- Igenis. - Oké.
- És hogy vagy? Minden oké? - Ja, igen, igen, minden csodás,
ahogy azt már öt perce is mondtam.
- [nagyot sóhajt] - Jól van.
[Diana:] Egy, kettő, három, négy.
Egy, kettő, három...
[Bonnie:] Diana, hosszú csapásokkal!
Nyújts, nyújts, nyújts!
[lágy, drámai zene szól]
[Diana:] Egy, kettő...
A vízben mindenfajta túlélési stratégia,
amit megtanultunk az életben, csődöt mond.
Ez egy álomszerű állapot.
[Férfi:] Mit gondol ilyenkor?
[Diana:] Van egy számolási technikám. Afféle önhipnózis,
ami során énekelek a karcsapások ütemére.
[Férfi 2:] Már el is felejtettelek. Az összes nőt. Végeztem a nőkkel! Elég!
- Hagyj engem békén! - [a nő sír]
[Diana:] Úgy érzem, versenyre kelek a tengerrel.
Tíz méter széles vagyok, hihetetlenül izmos és vállas.
Semmi sem téríthet el a célomtól.
[Férfi:] Diana Nyadről a legyőzhetetlen úszó képe él bennünk.
Egy év felkészülés után Havannából indul,
hogy 166 km úszás után partot érjen Florida Keysben.
Nyad és a szponzorai kb. 150 000 dollárt költöttek el.
[Férfi 2:] Egy negyvenszer hétméteres, tíztonnás ketrec,
ami védelmet biztosít Diana Nyadnek
a cápák és a portugál gályák ellen,
amik keresztezik majd az útját.
[Férfi 3:] Diana Nyad hozzávetőlegesen negyedmillió karcsapást fog megtenni.
Kilenc kilót veszít a súlyából,
és ápolásra szorul majd a kimerültség és a kihűlés miatt.
[Diana:] Ha valaki képes lehet rá, akkor csak én, csak most.
Ez az úszás sokkal közelebb áll a lehetetlenhez, mint a lehetségeshez.
[nagyot kiált]
[zihál]
[Diana:] Túl hideg. Nem megy.
Nem tudok... Nem tudok termelni annyi hőt.
Mi a fenét képzeltem? Egy szánalmas...
- [Bonnie:] Hé, hé, ne, ne, ne, ne! - ...hülye, hülye!
Ez nem kell, ez nem kell.
Ne szidd magad! Jól csinálod.
Túl hideg.
Nem megy.
- [Nyad reszket] - Óvatosan! Megtörlünk.
Oké, ide.
Hatvan órát kellene kibírnom odakint.
De hat is alig ment.
Mondd, mennyi volt a vége?
Négy óra tizennégy perc.
[Diana szomorúan sóhajt]
Csak egy kérdés. Nem lehetne másik álmod?
Mi? Hogy mondhatsz nekem ilyet?
Beszéltem Steve Munatonesszel, tudod a nyílt vízi úszó fickóval...
Igen! Tudom, ki az, Bonnie!
Oké, szóval szerinte nem vagy rá képes.
És összekötött egy orvossal... [hebeg]
...tudod, nagy sportorvos fazon, és szerinte sem vagy rá képes.
Pontosan mit mondtak neked?
Tudod, már egy ideje sportolókat tanulmányoztak,
és azt mondják, a Kuba-Florida táv emberileg lehetetlen.
Főleg egy nőnek. Különösen a te korodban.
Ja. Bekaphatják.
Megpróbálom újra, holnap.
Előbb pihenned kéne.
Nem. Csak még egyszer, oké? Hogy megmutassam.
Jól van.
[A „Carry On” szól a Crosby, Stills, Nash & Youngtól]
[Bonnie:] Ügyes, Diana!
Ügyes!
[Férfi:] Rajta! Menni fog!
Tovább, Nyad!
Benyúlással, benyúlással!
[ujjongva kiabálnak]
[Férfi:] Most adj bele mindent!
Jó, ez az!
Harminckettő ötvennégy.
Ez új rekord!
[tovább szól a „Carry On” a Crosby, Stills, Nash & Youngtól]
- [Diana ugatva kiabál] - [Bonnie nevet]
Nyolc óra és három perc! Ez az!
Mikor elmondtad azt a dolgot,
hogy mit mondott Steve meg az a sarlatán doktor,
- attól csak még jobban akartam. - Tényleg?
- Ó, te jó ég! - Nem.
- Te sunyi kis dög! - [Bonnie nevet]
Na, ezért leszel te fantasztikus edző.
Halvány lila gőzöm sincs az úszásról.
Nem érdekes. Megtanulod.
Nem tudom.
Az egész, az egész Kuba-izé,
a vízumokkal, a szervezéssel, a pénzzel.
És tudtad, hogy cápák közt úszkálsz?
- Ja, elintézem az összeset! - Oké, és az ügyfeleim?
Ó, nem tudom.
- Mi lesz velük? - Biztos túlélik.
- És otthagyod a tudósítói állásodat? - Igen!
Nincs több kispadon ücsörgés, elég volt!
Figyelj, Bonnie, én ezt végig tudom csinálni, oké?
És veled akarom csinálni! Veled kell csinálnom!
Nélküled nem sikerülhet!
- Jól van, oké, legyen! Jól van! - [ujjongva] Éljen!
Igen!
[kiabálva] Igen!
Ez az!
Most ötvenkettő.
Ötvenkettő.
Szuper!
[lelkesítő zene szól]
Ez az!
Így tovább!
[Fiatal Diana:] A nyílt tengeren kell úsznom.
Olyan lesz, mint egy két napon át tartó bokszmeccs.
Egy párducnak érzem magam. Maximálisan felkészültem.
Nincs pihenőnap, tökéletes fizikai állapotban kell lennem.
Rengeteg kalóriát égetek.
Háromóránként 3-4000 kalóriát viszek be.
A fizikai állóképesség és persze a mentális erő...
[Férfi:] Ha nyugodt is lesz a tenger,
két és fél napon át meg kell küzdenie a cápákkal és a kimerültséggel.
[Diana:] Ausztráliát nem számítva
Kuba partjai közelében élnek a világ legnagyobb emberevő cápái.
Nem veszem őket félvállról.
Bimininél láttunk egy négymétereset.
Helló! Meddig lesz bent?
[hebegve] Nyolc órát és 31 percet.
[lemondóan dünnyög]
Új rajongó!
Ideje eltűnnünk Dodge-ból!
- [karibi zene szól] - [Diana franciául beszél]
[franciául beszélgetnek]
Szörnyű, hogy félbe kell szakítsalak, de szeretnék választ kapni.
Felhívtad az acélketreces fazont?
Ó, ja igen.
Nem, azt nem csinálom többet.
Tessék?
Az cápaketreccel támogatott úszás lesz.
Kösz, nem.
Csak én és az óceán
És mikor akartad elmondani?
Ja, nem akarok lábjegyzetet életem legnagyobb sikere alatt.
Ugye, tudod, hogy ez példátlan?
Pontosan.
Első leszek.
Én vagyok az úszó, Bon. Én döntök.
- Hahó! - [Nő]: Gyertek! Gyertek be!
- [nő ujjong] - Helló!
- Uramatyám! - Anna!
- Olyan boldog vagyok, hogy itt vagy. - Megjöttek!
Helló, Bonnie!
- Szia, Diana vagyok. - Nagyon boldog, hogy láthat.
Kösz a segítséget!
- Szia, Diana! - Bírom.
Évek óta nem láttam Ninát,
de ő és az anyám minden héten beszélnek,
- úgyhogy mindig hallunk rólad. - Hálásak vagyunk.
Köszönjük! Nagyon köszönjük!
Ugyan, itt otthon vagytok.
- [franciául] - Igen.
A La Manche például csak 34 kilométer.
Azt simán leúszom úgy hét és fél óra alatt.
Még hidegben is.
Kuba teljesen más kategória.
Százhatvan kilométer,
hatvan órányi folyamatos úszás.
Megállhatok, hogy megvizsgáljon egy orvos,
hogy táplálékot vegyek magamhoz,
vagy csak lebegjek és bámuljam a káprázatos univerzumot.
Ami annyira mesés!
Apró porszem vagyok, ami...
a csillagok alatt lebeg.
De nem állhatsz meg, hogy megfogd a hajót,
se pisilni, se kakilni.
- Belekakilsz a vízbe? - [kuncogás]
Igen. Erre visszatérünk.
[nagy nevetés]
De most hadd meséljek a hidegről!
A hipotermiáról. De nem ez a legnagyobb félelmem.
Mi a legnagyobb félelmed?
Az élővilág.
Ezekben a vizekben élnek a leghalálosabb tengeri állatok a földön.
Például 49 féle cápa,
rája, medúza.
És éjszaka észre sem veszed őket.
Olyan sötét van, hogy az arcodtól alig néhány centire látsz előre.
És odakinn vannak, és lesben állnak.
Igen?
Itt vagyok. 30 évvel később,
és szívesen látnám a Pizza Hutot a fürdőruhámra varrva,
miközben átkelek...
Igen. Helyesen számolt. 61 éves vagyok,
de ez épp mellette szól, és nem...
Persze, hogy joga van véleményt formálni.
De felesleges részleteznem, hogy mennyire téves és korlátolt vélemény ez.
Első alkalommal pofonegyszerűen ment ez az egész.
Csak belibbentem Rocky Aokihoz, a szusiéttermes fickóhoz,
mert hallottam, hogy érdekli az óceán, úgyhogy csak bementem,
aztán kijöttem egy lottónyeremény méretű csekkel, 300 000 dollárról.
- Tudod, hogy ezt mesélted már. - Ja.
- Vagy négyszázszor. - Mert ez jó sztori.
Ja, de már dupla akkora csekk kéne.
Nem fektetne be újra?
Sajnos már meghalt.
Különben is, már 500 000 dollár kéne.
[Bonnie:] Hát, közelítsünk más oldalról!
Öltönyös pasik helyett legyenek női cuccok.
Úgy érted, hogy tampon?
- Nem mintha szükségünk lenne rá. - Nem. Hál' Isten.
Ja, és Bon,
nem mintha aggódnék, mert nem zavar, de...
most mégis mi legyen a cápákkal?
Nem vadásznak emberre. Oké?
Nem emberre vágynak, hanem fókára.
Jó, de...
Néha viszont csekkolják,
hogy fóka vagy-e vagy sem.
De pontosan hogyan csekkolják, mert...
Erre van a pajzsunk.
Két elektróda odaerősítve a két kajakhoz,
hogy felerősítsék a jelet.
Rühellik. Nézzék!
[Bonnie felkiált]
Most ez... ez tényleg szükséges?
Nyugalom, teszteltük.
Kipróbáltuk véres lóhússal a Csendes-óceánon.
Az a cápáknak mézesmadzag. Mind elfordultak.
Nem tudná megvilágítani őt éjjel?
Mert nem látom őt.
Csak akkor tudom, merre van, amikor csapkodja a vizet,
tudja, a kezével.
Nem jó, a fehér fény vonzza a csalihalakat.
Ó, itt jön egy! Nézzék!
[sípoló hang]
Hé! Apró szenzorok az orrában. Az elektromos áram bekavar neki.
A búvárokkal végig résen leszünk, pásztázzuk a vizet,
és készen állunk, ha netán befuccsol a pajzs.
És milyen fegyvereket használnak?
Szigonypuskákat? Vagy...
Rudat teniszlabdával.
Nem bántjuk őket.
Tudják, csak odabökünk.
Szóval fegyver nincs.
Nézze, Diana, mi megvédjük, jól van?
De tartsa észben,
hogy övék az óceán, oké? Maga csak átutazó.
Csak gondoljon a marketinglehetőségekre, ahol én vagyok előtérben.
Nem tudom, talán „most is száraz”,
Vagy valami klasszikus.
Én a plakáton, alattam, kanyargó betűkkel a híres szlogenjük:
„Erős egy férfinak, de nőknek készült.”
Hát persze.
Jó. Kösz, Deb.
Azt hiszem, bezsákoltam egy szponzort.
[felkiált] Szuper!
Ajánlottak egy navigátort.
- Oké, mutass egy navigátort... - Figyelj...
- ...aki nem egy szélhámos fasz. - ...a hajót már nem vezetheted.
Szükség van rá.
Mindenki szerint szuper, a Golf királyának hívják.
Úgyhogy holnap együtt ebédelünk vele,
és kapsz tőlem halas tacót, mellé fincsi salsát,
te pedig előveszed a legbájosabb énedet, oké?
[Diana:] Klassz hajó.
Én magam terveztem.
Át kellett rajzolnom a tervet legalább 76-szor.
A feleségem azt hitte, megbuggyantam, de így tökéletes.
- Az asszony vagy a hajó? - Mindkettő.
John Bartlett.
Régen néztem magát a sportcsatornán.
Igen? A győzelmi mámort, a vergődést,
a bukást meg a többi szart?
Mutassa a navigációs kabint!
[sirályok kiabálnak]
No problemo.
A Golf-áramlat brutális szívás.
Lényegében egy sebes folyó az óceán közepén,
és keletre tart, míg maga északra.
- Ha nem lépi túl a sebességét, elkezd... - Visszafelé úszni.
Igen, tudom.
Ugye tudja, hogy már próbálkoztam ezzel?
Hát persze.
Nem kell kiselőadás az áramlatról, oké?
De az érdekelne, hogy önt mi jogosítja fel a küldetésre.
- Milyen a képzettsége? - Hé, hé! Egy pillanat!
Mit pattog? Miért gondolja, hogy bizonyítanom kell,
vagy csak szar lábbal kelt fel?
Az előző navigátorom átbaszott, oké?
Hagyta, hogy a hullámok között vergődjek 14 órán keresztül.
- Sikerült volna, ha ő... - Mire számított?
Utánanéztem a régi navigátorának '78-ból.
Bajnokságokon nevelkedett seggfej, aki szart se tud a szorosokról.
Lehet bármilyen fasza képzettsége,
de ha sosem járt még erre, ha itt nem nyomta bele a 10 ezer órát
az ellenáramlatokkal, örvényekkel,
az olyan, mint egy faszom lóidomárral szereltetni a mosogatógépét.
- Milyen költői! - Na, jöjjön ki velem egy percre!
Nyújtsa ki a nyelvét!
Mit érez?
- Nem tudom, sót? - Nem, homokot.
A Szaharából, 11 ezer kilométerre innen.
Ezt teszi ez a szél.
Amit meg maga tesz, az példa nélküli, ugye?
Ehhez pontos útvonal kell.
Az áramlat tengelyét olyasvalakinek kell kiszámolni,
aki rohadtul tudja, mit csinál,
hogy az áramlat magának dolgozzon, ne maga ellen.
Negyedóránként újra kell számolni,
mert ha akár egy fok töredékével keletre tér,
a Turks- és Caicoson köt ki, ha nyugat felé, Texasban,
vagy rosszabb, behúzza egy örvény.
Válasszon újra rossz pasast, nem nagy gáz.
Csupán az életébe kerülhet.
Nos, kösz, hogy jelentkezett az állásra.
[csilingelő hangok]
- Pá! - Jó lesz.
Hé, állj! Nem kell az ebéd?
[a férfi dünnyög]
Sör is van?
- Van. - Jól esne egy.
[Bonnie:] Ha valaki képes rá, az ő.
Maga is biztos látja. Legalább egy kicsit.
Különben nem ülne itt, ugye?
- Hozott ebédet. - [Bonnie kuncog]
Igaz. Hoztam.
Őszinte leszek, Bonnie, nem vagyok optimista.
Évente csak néhány napig tart,
hogy a szélirány meg az áramlat talán átenged egy úszót.
Talán, és ez apró kis rés.
És még akkor is kétséges.
Érti?
Plusz az egész önkéntes, nincs kompenzáció.
Hónapokig edzünk, és talán engedélyt sem kapunk.
[sóhajtva] Ja.
Tudja, mi volt a legjobb érzés életemben?
Amikor régebben raketballoztam,
harminc évesen,
és a többi lánnyal pimaszul végigbohóckodtuk az országot, tudja.
Aztán jött a meccs napja, az adrenalinfröccs,
a... [kiabálva] ...„győzni fogok, győzni fogok”! Tudja.
Ebben a korban, ha át akarom élni a varázslatot,
ő a kulcs.
Mennyi esélyünk van még ilyen mámorban tobzódni?
Tehát ezért van itt.
Ja, és mert engem akar.
Nem tudom, miért. [nevet]
Maga az emberünk. Ígérem, nem lesz unalmas.
Azt mondják, hogy az unalmat alábecsülik.
Tippelek, nem maga az.
[nevetnek]
[Bonnie:] Jesszus! Elég csúnya.
Azt hiszem, megkérdezem, mások mit használnak.
És tudod, vannak jó ötleteink arra, hogyan kövesd a hajót.
- Hogy érzed? Mehet az éjszakai? - [Diana sziszeg]
- Igen. [felkiált] - Jó.
- Igen, igen. - Jól nézel ki.
- Kemény vagy. A vállad továbbra is merev? - Jó.
Nem, nem vészes.
Hogy vagy? Hogy vagy lelkileg?
A hosszabb szakaszokon.
Jól. Bővítettem a zenei listát 85 dalra.
Neil Young, Janis Joplin, a Beatles.
Ha ritmusra eléneklem ezerszer a „No Reply”-t,
az összesen kilenc óra és 45 perc.
Viszont jó lenne még egy négynegyedes dal,
ami passzol a ritmusomhoz.
[sóhajt] Azért, és ezt csak mondom,
hogy ha úgy érzed, elragad a sötétség,
tudod, szép lassan őrlődni kezdesz...
Mondom, jól vagyok.
Hadd oldjam meg, oké?
Jól van.
Oké.
[sirályok kiabálnak]
[Bonnie:] Na, emberek! Jól van, figyelem!
Huszonnégy órás próbaúszás.
Bemutatom a drága Dee-t, ő a kapitány.
A kormánynál nem szóltok hozzá! Jó?
Még sosem hallottam beszélni, de ő a legjobb a bizniszben.
Ez az úszókra is áll ott a vízben. Nem szólunk hozzá, csak semmi vicc.
Komolyak vagyunk.
Jól van, indulás! Ismeritek egymást?
Szevasz, Dee!
A vörös fény Nico ötlete.
A reflektorfény kizárt.
Az összes tengeri lény imádja.
De a vöröset nem.
Ejha!
Ha nem juttatunk valamit a gyomrába, a teste felfalja önmagát.
Szóval kaja másfél óránként, de nem mondjuk neki az időt.
És... [hebeg] ...próbáljuk valahogy óvni az egóját.
Ne szólj rá! Elég rosszul veszi a kritikát.
De tutujgatni sem kell.
Ha hallucinálni kezd, vedd a lapot, oké?
- [John:] Hé, mutassuk meg! - Hé, odasüss!
Bartlett pályát csinált, közel lehetsz a hajóhoz.
- Ez komoly? - [John:] Bizony.
[drámai zene szól]
[Fiatal Diana:] Az agy a testtel együtt kezd el leépülni.
Amikor elgyöngülök, hallucinálni kezdek.
Szenzoros depriváció.
Azt hittem, sirályok csapódnak a vádlimba,
és hogy vér teríti be az arcomat.
Alig látok valamit.
Hihetetlen mentális stressznek vagy kitéve,
az egész egy kínzás.
Hánytam, elvesztettem az erőmet, és...
[drámai zene szól]
[Diana:] Százötvenegy, százötvenkettő...
[Férfi:] Látod, mit ír a Nyad címszó alatt?
Ez a te neved, Diana.
Ez a te végzeted.
[a rádión beszélgetés hangjai]
[Férfi:] Fordulás után, szeretném, ha növelnéd a csapások számát.
[Nyad öklendezik]
Hé, mi az?
- Ó, butaság. - Mi az? Hadd nézzem!
NELSON EDZŐ
[hányás, zihálás hangjai]
Miért kezdtél el hányni?
Azért... [nyög]
...azért, mert 24 órát úsztam.
[hány]
Hé, megjött a vízum! Kuba vár minket.
- [hangosan nyög] Ja. - Jobb már?
Klassz! Pacsit! Pacsit!
[Nő:] Ma este végre,
a személy, aki sokunk számára hős volt,
Diana Nyad, a hihetetlen úszó,
visszatért, és olyanra vállalkozott, amit nem tudunk elhinni.
Olyan bravúrt tűzött ki célul, amely 30 éve kicsúszott a kezéből.
[Diana spanyolul]
[továbbra is spanyolul beszél]
Gracias!
- [latin zene szól] - [nevetés]
Luke! Itt a söröd.
- Tessék, jó hideg. - Kösz.
[Nő:] Ez az!
Isteni ez a pizzabár, ugye?
[Diana:] Tudjátok, mit?
Én valamit szeretnék mondani nektek.
Miközben várjuk a jelet a Földanyától,
szerződést írtam alá a lelkemmel, hogy sosem, sosem adom fel.
Óriási áldozatokat hoztatok.
Pedig nincs pénz, nincs jutalom, nincs garancia.
De ilyen áldozatra nem tudok jobb indokot elképzelni.
Ez a küldetésem, mondhatni a végzetem.
Hogy küzdjek a vad, kiszámíthatatlan körülményekkel,
harcoljak az elemekkel,
én leszek az első Nyad.
Ha felütitek a görög szótárt, a nevemnél az áll...
- Ez remek, Diana. - ...„vízi nimfa”.
Köszönjük szépen. És igyunk, igyunk a végzetre!
- Mindannyiunkra! Kubára! - [Mindenki:] Kubára!
- A csodás időjárásra! - Igen.
[mennydörgés]
Ha két héten belül nem indulunk el, lehűl az idő.
- Lehúzhatjuk az évet. - Ja.
Most mi a helyzet?
Háromféle előrejelzésem van az időjárásra
és az áramlat tengelyére.
Egy Marylandben, egy Washingtonban
és egy a Miami Hurrikánközpontban,
amiket összehasonlítok.
- És? - Kész orosz rulett.
Nyílhat egy időablak, ha ez eláll. Talán.
Az esélyeink egész jók, de változóak.
[Diana liheg]
[kopogás]
- [Bonnie:] Hé! - [Diana:] Ki kell mozdulnom innen.
[mennydörgés]
Azt hiszem, most kimegyek futni.
Nézted az időt?
Ja, csakhogy készen kell állnom.
[Bonnie:] Készen állsz.
Neked mentem a konyhában, mintha téglafalba ütköznék.
Na jó, figyelj, nem akarom, hogy kiégj.
[sóhajt]
Úgyhogy kérlek szépen, maradj a fenekeden!
Tudom, hogy marha nehéz.
Honnan tudhatnád? Nem te fogsz úszni.
Te könnyedén mondasz ilyeneket, nem?
[cicceg] Jó, ne hisztizz!
- Mégis, mi ez az egoista szar? - Mi?
A második jelzálogot vettem fel a házamra.
- Akárcsak én! - Akkor a helyes válasz, hálásan köszönöm.
És akkor most elmész?
Na, ne, ne csak nyugodtan!
Menj csak el! Semmi baj. Szívj el egy füves cigit!
[Bonnie:] Jógázz egy kicsit! Vagy olvass!
Nem hoztam könyvet!
[sirálykiabálás]
[kopogás]
Elült a vihar.
Itt az esély.
Eljött az idő, indulás!
[drámai zene szól]
[nagyot fúj]
[Férfi:] Tizenhatmillió ember tud nyílt vízen úszni.
Ebből 116 ember volt valaha képes
huszonnégy órát megszakítás nélkül úszni.
De a 48 órás határt
a világtörténelemben csak 12 ember lépte át.
Az egyikük Nyad, akit most körülvesznek medúzák,
cápák, és a legnagyobb, leggyorsabb mozgású víztömeg a világon.
Több mint 52 órát kell úsznia, hogy sikerrel járjon.
Tökéletesen kell mennie.
[ujjongó tömeg]
[sikítozás, kántálás]
Jól van, emberek, készen áll, lépjenek hátrébb, kösz.
Emberek! Köszönöm mindenkinek!
Menni fog. Csak úgy repesztesz majd.
[harsonaszó]
- Előre! - Előre!
[kiabálva] Courage!
166 KILOMÉTER KEY WESTIG
[ujjong a tömeg]
[feszültséggel teli zene szól]
[Fiatal Diana:] Minden talkshow-házigazda, de még a buszon ülők is azt kérdik,
hogy egy látszólag épeszű, meglehetősen szép fiatal nő,
miért teszi ki magát ilyen kínzásnak.
A maratoni úszás egész sikerének a kulcsa az,
tűnjön bármilyen mazochistának,
hogy az, aki sikerrel jár,
hajlandó-e kiállni a legtöbb ideig tartó, legnagyobb fájdalmat.
161 KILOMÉTER KEY WESTIG
[Bonnie kiabál, tapsol]
Bartlett! Hogy néz ki onnan?
Jól.
Most még.
[Diana spanyolul számol]
[sirálykiabálás]
[Diana:] Nyolcezer-egyszázhét. Nyolcezer-egyszáznyolc.
[Diana ismét spanyolul számol]
Harminckilencezer-hétszázhuszonhárom. Harminckilencezer...
Harminckilencezer-hétszázhuszonkilenc.
Harminckilencezer-hétszázharminc.
[drámai zene szól]
Hatvannégyezer-nyolcszázhetvenhét.
Kilencszázhatvanegy.
[Diana ismét spanyolul számol]
[sípszó]
[Bonnie:] Diana!
Gyere etetésre!
Tessék!
Bonnie, a vállam.
Egytől tízig mennyi?
[hörög]
Hat.
Ó, jesszus, az másnak nyolcas. Jól van.
Ápoló! Tylenolt kérnénk.
- [Nő:] Azonnal. - [Bonnie:] Rendben. Szólnod kell!
- Oké. - Nem kell szenvedned.
Gyerünk! Gyerünk!
Itt van.
Fogod?
Oké.
Jól vagy?
Úszó kint.
[drámai zene szól]
[Bonnie:] Előre!
87 KILOMÉTER KEY WESTIG
[számítógép csipog]
[John:] Baszd meg.
[egyre feszültebb zene szól]
[Nő:] Az óceán az elejétől fogva nyugtalan volt,
de ő csak úszott.
Tengervizet nyelt.
A tengeribetegsége 15 órán át tartott,
de úszott tovább.
Nem tudta lenn tartani az ételt,
de úszott tovább.
- Bon! - Mi történt, Diana?
Jól vagy?
Jól vagyok.
Én...
Hó, Diana, Diana, állj! Engem nézz!
Ne beszélj!
Nyugi.
Bassza meg! A francba! Allergiás reakciója van.
- Mi a szart kapott? - Paracetamolt. Az a francia Tylenol.
[Bonnie:] Nem! Ezt átbeszéltük. Allergiás.
Nem kaphat nem szteroidos csillapítót. Baszki!
[egyre feszültebb zene szól]
[Nő:] A folyton változó szél miatt
az első órákban a navigátorok útvonalat változtattak.
[Férfi:] Északkeletnek úszott a floridai partok felé,
egyenesen a viharos vizekbe.
[Nő:] A viszontagságok Diana erejének
a háromszorosát vették el a várthoz képest.
[nagyot hörög]
[számítógép csipog]
[Nő:] Az időjárási viszontagságokkal küzdő,
az útról folyton letérő Dianát kihúzták a vízből.
Öt percig győzködték arról, hogy lehetetlen folytatnia.
Azt hajtogatta: „Mibe fog kerülni?
Tudom, hogy legalább harminc órát le tudok úszni."
[Diana köhög, zihál]
[egyre erőteljesebb zene szól]
[Férfi:] Diana Nyadet be kellett húzni a hajóba.
Negyvenkét órát úszott viharos vizeken a Floridai-szorosban.
[magas, sípoló hang]
[Diana köhög]
[Férfi:] A sós víztől feldagadt a szeme, a szája és a nyelve,
de a 28 éves maratonista tovább akart úszni.
Nem akarom feladni, hogy visszamenjek, és soha többé ne ússzak...
[Férfi:] 137 kilométerre járt Key Westtől.
A tenger legyőzte Diana Nyadet.
[Diana köhög]
[John:] Több mint 21 órája úszik.
Igen.
Órák óta alig kap levegőt.
Rég nem itt kéne tartanunk.
Ha akár három-négy percre is megállunk, az áramlat alánk tesz.
- Kelet felé tol minket. - A rohadt Afrika felé.
Dupla annyit kell úsznia, hogy behozza.
Le kell fújni.
[Diana hörög a háttérben]
- Baszki. - Tudom. Tudom.
[sípszó]
[Bonnie:] Diana! Gyere a hajóhoz!
Vedd le a szemüveget! Nézz rám!
Nézz rám!
Nem.
[John:] Ki kell emelnünk téged. Az áramlatok legyőznek.
Ne mondd ezt!
[John:] Diana, úszol, de nem haladsz semmit.
Két csapás előre, 15 vissza. Így lehetetlen.
Megtettél mindent, ami lehetséges.
Tényleg mindent. Király vagy!
Ez az Anyatermészet.
[Diana nagyokat lélegzik]
Figyelj csak!
Nem is fáj semmi.
Nem viccelek.
[Férfi:] Az áramlat Nyadet kelet felé tolja.
Ne feledjék, hogy Nyad 61 éves.
28 évesen is megpróbálkozott ezzel a távval,
és akkor is az áramlatok
és az időjárás miatt kellett megállnia.
Igazán lesújtó, én szurkoltam, remélem, megpróbálja harmadszor is.
[Diana spanyolul]
166 KILOMÉTER KEY WESTIG
[nem hallható párbeszéd]
És, Bartlett!
Köszönj Jon Rose-nak, az új ápolónknak.
Üdv a Titanic-on!
Ne hallgasson rá! Megrögzött pesszimista.
Ha nem vársz el semmit, boldog ember vagy.
[nevet] Az úszónknak ne mondj ilyet!
Hé, hé, Diana! Lelassítanál egy kicsit?
Ötvennyolc csapás per percnél jársz,
úgyhogy vegyél vissza!
- Jó vagy. - Hé! Most is méri?
Nem, csak hallom.
Tudja, ahogy a csapásnál vizet ér a keze.
Ilyen eszement lettem.
Adtam neki kávézselét, és kilőtt, mint a rakéta.
Fogd vissza, amíg lehet!
A jelentéseim szerint pár óra múlva rákapcsol az áramlat.
Jól van.
[John:] Ígéretes, nagyon is.
A jéghegyekkel vigyázni!
[Bonnie nevet]
[A „Save the Last Dance For Me” szól a The Drifterstől]
[Diana is énekel]
[Diana felkiált]
Éget! Éget! Éget! Segítség!
- Diana! Mi történt? - [Diana:] Éget! Éget!
Diana, itt vagyok, itt vagyok.
[Bonnie:] Nyugi, nyugi, ott van Jon.
- [Bonnie:] Mi az? Valamilyen medúza? - [Jon:] Baszki!
[feszültséggel teli zene szól]
Igen, de nem telepes.
Luke, hívd fel Miamit, és hívd a mentőt!
[Diana:] Éget! Éget! Éget!
[Bonnie:] Jon Rose, hozd a kötelet a hajóhoz!
Ne fogdoss!
[Bonnie:] Senki nem nyúl hozzád! Gyere közelebb a hajóhoz!
Közelebb kéne jönnöd.
[John:] Gyertek ki!
Diana, most! Gyere közelebb!
[Diana zihál]
[Férfi:] Az injekciót! Az injekciót!
Fordulj meg! Meg is van.
- Oxigént. - [Luke:] Miami szerint kockamedúza.
De itt szokatlan, és képes megölni.
A francba! Segítsetek kihúzni!
- Jól van, akkor most kihúzunk. - Hol van Jon Rose? Gyere!
[Diana:] Nem, maradok kicsit.
Diana, ez életveszély.
Az én életem.
[Diana kiabálva:] Ne, ne!
Maradok úszni.
Az én életem.
Jól van, orron át belégzés, aztán szájon ki.
[Bonnie:] Szívd be ezt! Nagyon jó.
Fogd meg! Vedd át tőlem! Vedd át tőlem!
Ez az!
Maradjon rajtad. Jó mélyeket! Mélyeket!
[Diana zihál]
Jó.
[nyög]
Nem. Nem adom fel.
- Nem. Nem adom fel. - Tudom jól.
Szóval, folytatni akarja.
Most stabil.
Akkor milyen a helyzetünk?
Ez most komoly?
Bármelyik percben meghalhat, és a helyzetünk érdekel?
Mi az istent csinálunk?
Ez az álma, érted?
Erről ő dönt.
És... már egyébként is itt vagyunk.
Ja.
Hát jó.
De lelked rajta.
Mondd a helyzetünket! Kérlek!
[Bonnie:] Szóval a miami csapat szerint
a kockamedúza a sekély zátonyról jött, amikor elhagytuk Kubát.
Klímaváltozás. Állítólag őrülten szaporodnak,
de most már elhagytuk őket.
És Bartlett szerint most nem sodródtunk el,
mert olyan jó voltál korábban.
Jó időt úsztál.
De most már lazíthatsz. Rendben? Lassíts!
[Diana felsóhajt]
Oké, indulás!
Figyelem, emberek, indulunk!
Ez az! [lelkesítően kiabál]
[víz és karcsapások hangjai]
Medúza ellen.
Jobb félni.
Gyönyörű.
Megállhatunk?
[John:] Éppen próbálom korrigálni,
hogy elsodródjunk északkelet felé, de tetszik a pozíciónk.
- Hű! Először fordul elő. - Tudom.
Esküszöm, Bon, folyamatosan javít.
Most 72,7 kilométerre vagyunk a kikötőtől.
Ha tartja ezt a tempót, napkelte előtt elérhetjük Floridát.
Nagyon szép.
Indulhatsz.
Csinos. Gyönyörű.
Előre!
Ja.
[lelkesítő zene szól]
[Férfi:] Ezért ússzuk le a plusz hosszt. Ezért futjuk le a plusz kilométert.
Ezért hajtalak titeket minden egyes nap.
Adjatok bele mindent a medencében!
A szíveteket,
az energiát. Koncentráljatok!
És garantálom, hogy bajnokok lesztek.
- Halljátok? - [lányok:] Igen.
Párducok háromra! Egy-két-há'! Párducok!
[ujjongó tömeg]
[Férfi:] Gyerünk! Benyúlásra! Gyerünk!
Hajrá, Nyad!
Igen! Igen!
[ujjongó tömeg hangjai]
Állj! Állj le!
[lágy zene szól]
[nagyokat sóhajt]
[varázslatos zene szól]
[hatalmasat kiabál]
Az arcom! A szemem!
Ezek csápok!
[John:] Húzzátok ki!
[Bonnie:] Diana, maradj ott!
Menjetek már! Menjetek!
[feszültséggel teli zene szól]
Hé, Nyad!
Nyad!
Menj, aludj a vendégszobában, a folyosó végén!
[Bonnie:] Mit hallasz? Mit hallasz?
[Jon:] Semmit.
[Bonnie:] Ne! Ne, ne, ne, ne!
Ne, ne, ne, ne, gyerünk!
Diana, ezt nem teheted meg, lélegezned kell!
Rajta, édes, lélegezz!
Lélegezz jó mélyet!
Tudom, hogy ott pislákol még benned, lélegezz nekem!
Még egy lélegzetet!
Gyerünk! Ne szórakozz velem! Diana, lélegezz már!
[Diana nagyot zihál]
Mi történt? Mi történt? Mi történt?
Fújd ki, fújd ki, fújd ki, fújd ki!
Mi lesz? Fújd ki, fújd ki, Diana, fújd ki!
[nagyot hörög]
Ó, atyaisten!
- Uramisten! - [John:] Bonnie, Bonnie, érzed?
Igen.
Azt hiszi, hogy még úszik.
[Bonnie kuncog]
[Bonnie:] Most is úszol, édes?
Jól van. Jól van. Ússz tovább!
És lélegezz!
Kihúzhattam volna.
Mondhattam volna, hogy kész, vége.
De miért nem mondhatom, hogy berágok attól,
ha megcsócsálnak tengeri lények,
ha tehetetlenné ráz egy hülye medúza?
Nem méltó hozzám.
Azért, mert amikor ezt mondod,
ez ránk nézve nagyon sértő.
Mindenkire. Rám, Bartlettre, Jon Rose-ra, Luke-ra, Dee-re.
Mert keményen hajtottunk.
- Tudom én. - Ja, és rohadtul beszartunk.
- Tudod, milyen érzés volt ez nekem? - Tudom én.
Nem, nem, nem tudod.
Láttalak meghalni, Diana.
Tizenöt másodpercig halottnak hittelek.
Mert azt mondtam, hogy „rendben van”, megint.
Azt mondtam: „Persze, miért is ne?”
Még egyszer nem megy, nem.
Jó, de nem történt meg, itt vagyok.
Még élek, jól vagyok, és nem adom fel.
Oké?
Mindegyikből sokat tanultunk. Magamról is sokat megtudtam.
Jó, oké, mit tudtál meg?
Nem akarom később úgy érezni, hogy még küzdhettem volna.
Szörnyű érzés.
Oké, ez nem új. Egyéb?
Jó, még egyszer.
Még egyszer és kész.
Rászánjuk a következő évet és...
ezalatt megoldjuk a medúzaproblémát.
Igazából megvan a száma egy kockamedúza-szakértőnek.
Honnan szerezted meg egy kockamedúza-szakértő számát?
Úgy hívják, hogy internet, Bonnie.
Nézd, a nő egy orvos.
Nagyon vagány csajnak tűnik.
Felfogod, hogy te milyen egy kimerítő barátnő vagy?
[Nő:] A jövőben ne adjanak neki epinefrint!
A csípés ugyanis felturbózza. Csoda, hogy nem halt bele.
Nézze, én csak akkor megyek bele, ha megóvhatom a kockamedúzáktól.
Szóval mit mond? Őrültség?
Többet nem csíphetik meg.
Sosem lesz immunis a méregre, épp fordítva működik.
Nem történhet meg újra.
Ezt a ruhát kifejezetten erre a célra terveztem.
Segít, de tényleg elég őrült a dizájn.
Miközben nagyon punk rock.
[nagyot hörög]
Hahó! Bonnie!
Ez itt kínzás.
Jó, figyelj! Egyedül kell felvenned, ez a szabály. Nem segíthetünk.
Egyedül nem megy.
Akkor hagyja!
De akkor meghal.
[Diana:] Kérem! Nem jönne velünk?
Meglátja, óriási kaland!
[Férfi:] Baumgartner azt mondja, nem fél a haláltól, hisz keményen küzdött,
- hogy eljusson idáig... - [Bonnie:] Hahó!
...a világ legmagasabb tornyairól...
- Mi van veled? Mi a baj? Mi a baj? - Hol a távkapcs?
[Férfi:] ...Krisztus-szobor tetejéről is...
Idenézz!
[női riporter angolul]
Anyám, most hülyéskedsz velem?
Olyan, mint egy kisbaba.
[nő angolul nyilatkozik a tévében]
Ja, tudjuk, hogy még senki nem volt rá képes,
- Ez a kibaszott lényeg! - Hé, ne kiabálj! Hallani akarom.
[a nő tovább beszél a tévében]
Ezt nem hiszem el.
Ez... Ez az én kalandom! Ellopja a távomat!
[tovább beszél a nő a tévében]
Hé, nem! Ez az én feladatom!
Anyám! Hol egy kockamedúza, amikor kéne?
Hé, ezt meg sem hallom.
Megállt.
Megállt a jeladója.
Hol?
Hol állt meg?
- Nézd meg! - Mi?
Valami műszerhiba lehet? Vagy várjunk!
- Várj... - Ki kellett húzni?
Odas'! Odas'! Odas'! Pillanat.
Távkapcs.
[Férfi:] A tengeri élőlények rajától származó csípések miatt,
tizenegy órával az indulás után, McCardell kénytelen volt feladni.
[Együtt:] Igen!
- Igen, igen, igen! - [ugat a kutya]
[Nő angolul:] Az egyik a számba került, úgy kellett kiszednem a csápját.
A végén már könyörögtem, ki akartam szállni,
mert nem lesz jobb.
Sőt, rosszabb lesz. És ez csak a kezdet.
[tovább beszél a nő a tévében]
[férfi riporter angolul]
Bonnie, Bonnie! Ébredj!
Bonnie!
El kell indulnunk Kubába. Azonnal.
Minden modellem tiltakozik. Érted?
Az Atlanti-áramlat megállt a tizenhetedik szélességi körnél.
Viharrendszerek érkeznek Afrika partjai felől,
és itt a Golf-áramlat is.
Hatalmas hullámok lesznek, ha nekifeszülünk a rohadt keleti szélnek.
Ez nem a mi időnk.
- Ellenőrizd őket újra! - A modelljeim jók, bocsánat.
Szeretnéd, ha teljes sebességgel vinne az áramlat?
Szeretnéd, ha hullámoszlopok csapnának képen?
Hányni, miközben sodródsz a Bahamák felé?
Szórakoztatónak tűnik neked?
De ha még tovább várunk, véget ér a szezon, meg fogunk fagyni.
Képben vagyok. [nagyot sóhajt]
Figyelj, nem csak itt lehet ám úszni.
El lehet menni máshová.
Guam is szép ebben az évszakban.
- Guam? - Mi bajod van vele?
Hogy nem Kuba.
Mikor veszed figyelembe a szakértelmemet?
Ja bocsánat, te persze mindent tudsz.
Te vagy a szakértő, oké, de én vagyok a nagyfőnök ebben a műveletben.
- A nagyfőnök? - [Diana:] Indulunk!
Nem töltök még egy évet edzéssel.
Túl veszélyes, Diana.
Rácsipogtam az atlantai időjós haveromra,
és Greg azt mondja, mehet a menet.
Ó, csodás, ha Greg mondja! Ki a faszom az a Greg?
Most hallok róla először, és ebben nem ő dönt.
Ja, így igaz. Nem is. Én döntök.
Én, a főnök. Fogadd el, mert képzeld indulunk.
[John sóhajt]
Mi a franc volt ez? Ha?
[ajtó becsapódik]
[Bonnie:] Bartlett?
Én vagyok.
[nagyot sóhajt] Bocsáss meg az egészért!
Azt hiszi, én nem akarok kimenni végre?
Elke és én hét megbízást töröltünk a hónapban, hogy idejöhessek.
Csak az emberek életét szeretném megóvni.
Tudom, tudom.
Jézusom, és itt vagy te is. Én néztelek, ahogy ott állsz a hajó végén
negyven órán keresztül, pisilned is az óceánba kell,
hogy egy percre se kelljen magára hagynod. Ő látja ezt?
Megköszönte valaha is?
- A maga módján megköszöni... - Csak füttyent és te ugrasz.
Hé! Ezt nem érted.
- Ő meg én már... - Hagyjuk, Bonnie!
Hagyod neki, hogy felülírja a belső késztetésed, minden alkalommal.
Figyelj, ez rizikós.
Ja, és szar.
De eljutottunk idáig.
Hadd próbálja meg!
Jaj, ne már! Mit akarsz tenni?
Majd hazamész, és turistákat fuvarozol egész nyáron?
Kérlek!
Közel a cél.
[A „Piece of My Heart” szól Janis Joplintől]
[mennydörgés]
2012. AUGUSZTUS 20. ÉLETKOR: 62, 93 KILOMÉTER KEY WESTIG
[Diana számol]
[John:] Megmondtam! Ez nem a mi időnk!
[szakadó eső, villámlás]
[villámlás]
Ez két másodperc volt!
[Bonnie kiabál]
A kajakosokkal ki kell húznunk!
Dee! Dee! Északnak!
Negyvenkilenc órája megy!
[John:] Bassza meg, megtelünk vízzel!
Bonnie! Húzd már ki!
[sípszó]
Diana!
[mennydörgés]
[Bonnie:] Diana!
- Diana! - [Nico:] Diana!
- Látod őt? - [Nico:] Nem.
Diana! Diana!
[Diana nyög, hörög]
[Bonnie:] Diana!
[villámlás, mennydörgés]
[feszültséggel teli zene szól]
Semmi baj.
Szép! Ez az, Nyad. Ez az.
[Diana felnyög]
Ez kétségtelen.
És ha jól edzhető is vagy, akkor...
[Diana számol a háttérben]
A blúzod.
[Diana továbbszámol a háttérben]
Hagyj engem békén!
[sípszó]
[Bonnie:] Diana!
[sípszó]
[Bonnie:] Diana!
Diana!
[mennydörgés]
[Bonnie:] Diana!
Hol van?
[John:] Diana!
- Erre! - [Bonnie:] Diana!
Diana! Gyere fel a hajóra! Ki kell húznunk!
Nem! Bent maradok, végigcsinálom, Bon.
Neked elment az eszed?
- Nem! - Végig tudom csinálni.
Esküszöm neked. Elmegy a vihar.
[Bonnie:] A hajóban áll a víz!
- Bonnie! - Értsd meg! Az emberi élet nem játék!
[Diana:] Nem fogom feladni!
Azt mondod, hogy haljak meg ezért?
[Diana hörög, kiabál]
[nagyot sikít]
[Férfi:] Nos, ez lett volna a heti szívmelengető sztorink,
de végül máshogy alakult a helyzet.
Diana Nyad mától újra szárazföldön van.
Célja, hogy legelsőként ússzon el Kubából Floridáig cápaketrec nélkül,
ma reggel meghiúsult.
Megtett úgy 135 kilométert,
ami olyan, mint kétszer átúszni a La Manche-csatornát,
ám tovább nem jutott.
[nagyot sóhajt]
[lemondóan sóhajt]
Én mondhatom meg, hogy mikor van vége. Csak én.
Te nem végeztél, de mindenki kimerült.
Durván megsértetted Bartlettet.
És Nico visszament dolgozni, felvették klímaszerelőnek.
Nico azt mondja, hogy az élete nagy kalandja.
[Diana nyög]
Tényleg nem tudod felfogni?
Hogy milyen ez nekünk? Mi az ára?
Leégtünk.
Időt, érzelmet öltünk bele. Évekről beszélünk, Diana.
Bírjátok ki!
Egy csapat vagyunk.
[Bonnie kérdőn nyög]
A felsőbbrendűségi komplexusod egyre ijesztőbb. Tudod?
Na igen. Mindenki érezze csak magát felsőbbrendűnek.
Mindenki legyen csak sztár a saját életében.
Igen, pontosan. Az enyémben. Az én életemben.
Mert nekem is van tennivalóm.
Igen? Például?
Nem tudom. [hebeg]
Ettől őrülök meg. Én... Mittudomén.
Mit akarok... Mit akarok tenni, de...
Képzeld, azt majd én döntöm el, nem te.
Én csak annyit szeretnék, hogy megbékélj az esetleges halálommal.
[Bonnie:] Ez meg mi a faszomat jelent?
Én is megtenném érted, ha az boldoggá tenne.
Ó, tényleg? Megtennéd értem?
Ha mondjuk tudnád a csontjaidban,
hogy képes vagy valamire, amire más nem képes.
Elég a sorsból, Diana!
- Nyad. - Tudom, mit jelent a neved.
- Az apám azt mondta... - Egy seggfej volt!
[kiabálva:] Igen! Egy seggfej volt.
De ő tudta, mi a végzetem.
Most nem rólad van szó, nem is a végzetedről,
most rólam van szó, oké?
Ez egyszer rólam van szó.
És... és te még, még csak nem is gondolsz rám.
Csak magaddal akarsz rángatni, mint...
Jaj, dehogynem gondolok rád,
és tudom, mire vagy képes,
- jobban, mint te magad! - Jesszus, hogy mondhatsz ilyet?
- Annyira lekezelő! - Tudom, azt akarja a világ,
hogy fogjam be a pofámat, hogy üljek le és várjam a halált.
- De nem hittem, hogy te is. - Állj le!
Nem tudok.
Nem tudom elfogadni a vereséget.
Velem tartasz?
Nem.
[becsapódik az ajtó]
És az edző? Neked pihenned kellett a versenyre.
De az elmédnek és a testednek szinkronban kell lennie.
[Diana:] És azt hiszed, jól úsztam a selejtezőn?
Ő azt mondta: „Figyelj, nem mondhatod el senkinek.
Először is, ez különleges.
Valami különleges van köztünk. Nem mondhatod el senkinek,
ezt senki nem érti meg.
Ki fognak rúgni a suliból,
sosem lesz belőled úszó.
Elveszítesz engem is.
Még kislány vagy, nem értheted.
De nekem férfiként szükségem van erre, és egy nap te is megérted.
[Diana:] Négyes számú kísérlet.
Itt vagyok az indulásnál. Az adrenalin az egekben.
Még fogalmam sincs, hogy mi vár rám, de fűt az akaraterő,
amelyet az emberi lélek ereje sző át.
Courage!
Ő itt Bonnie, az edzőm.
[nagyot sóhajt]
Ő a felelős azért, hogy mindig elég kalóriát és elektrolitot kapjak.
[szomorú zene szól]
Újra Bonnie.
[hebeg]
Nem... Nem lehet szó a vereségről,
és őszintén hiszünk benne,
hogy sikerülni fog, minden egyes alkalommal.
De...
[hebeg] Itt van
négy kísérlet, négy vereség.
Oké.
Nem! Nem!
Jaj, ne már! Nyad, hülye ribanc!
[nagyot sóhajt]
Igen?
Dühös vagy még rám?
Csak mert komolyan, úgy sajnálom!
Sajnálom, amiket mondtam,
és azt is, ahogy viselkedtem,
és... [habogva] ...túllőttem a célon.
Köszönöm.
Nem, nem, nem vagyok dühös.
De ha azt kéred, hogy kísérjelek el, azt nem lehet.
Tudod, mert... más dolgom is van.
Jelzálogot fizetni, és visszamenni dolgozni. Tudod?
Egyszer... lecsap rád az életed.
Igen, persze, értem.
Lehet, hogy ezt nem lehet megcsinálni.
Szóval, csak fogadjam el, hogy mindenki becsmérel,
és rám erőlteti a középszerű elképzeléseit?
[kuncog]
Bonnie is végzett velem.
Ez tiszta hülyeség. Bonnie imád téged. Ti egy család vagytok.
Tudod, nem mintha nem tudnám, hogy ilyen vagyok,
hogy milyen vagyok.
Szélsőséges?
Az enyhe kifejezés.
[nevet]
Miért olyan nehéz?
Vajon miért olyan nehéz embernek lenni.
[Diana nevet]
Tudod, nincs ahhoz fogható,
amikor kint van az ember, és csak úgy elvan.
Te hasítod a vizet,
és még a delfinek is téged követnek.
És én meg Bonnie meg a csapat összhangban vagyunk,
és azt mondjuk: „Naná, sikerülni fog,
nyert ügyünk van, ebben az őrültségben, amiben mind hiszünk.”
Ez a mámor.
Ja, az... az fasza érzés, nem?
Ja, én sose láttam. De éreztem.
Ja igen, tényleg.
- Mert víz alatt voltál. - [Diana:] Igen.
Magamban daloltam a sötétben. [nevet]
[nevet]
Nagyon vagány, Diana.
Komolyan mondom.
[sóhajt]
Akkor... Én akkor...
Jó, jó, persze, hogyne.
Jó éjt, John.
Jó éjt, Diana.
[ajtó bezárul]
[Diana:] Százszor hívtalak.
Üzenetet is hagytam.
Diana, figyelj! Nincs kedvem újra belemenni.
Értem, értem, tudom.
Csak látni akartalak. Beszélni.
Jó.
[Bonnie nagyot sóhajt]
Nemrég olvastam, hogy Jack Nelson meghalt.
Igen.
Azt hittem, felhívsz.
Megérdemelte a mocsok.
Rühellek áldozat lenni.
Igen, tudom.
Még mindig a Hírességek Csarnokában van,
pedig mind nyilatkoztunk, mondtuk, hogy zaklatott minket, ki mertünk állni.
Hihetetlen.
Fúj!
Én... én szívesen kinyírtam volna.
- Megtettem volna. - Igen?
- Ja. - Hogy akartad csinálni?
Levágom a farkát.
Tompa kés, gránit vágódeszka,
csak hadd vérezzen el.
Miért gránit?
Gőzöm sincs, így képzeltem el.
[Diana cüccög]
Mindegy, nem tett tönkre, nem siklottam félre.
Jól vagyok, megvagyok.
Aztán vannak percek, amikor újra 14 vagyok, és...
olyan, mintha a hangja belőlem jönne ki.
[remegő hangon] És olyan dühös leszek magamra.
[sírva] Hogy miért nem küzdöttem jobban.
Mert erős voltam.
Édes, édes, tudod, hogy ez nem így működik,
jól tudod.
Tudom. Nagyon is jól.
Csak hát...
Tudod, csak...
[nagyot fúj]
Olyan kedves volt hozzám.
Tudod, eleinte.
[sírva:] Én beírtam a naplómba, hogy szeretem Nelson edzőt.
És meglátta, és...
Tudod, ezt még nem mondtam el senkinek.
Jól van.
- [Diana sír] - Nagyon erős vagy.
Vízen és szárazon, őserő vagy.
Tudod te.
Tudom.
És akkor sem állok meg.
Nem tilos próbálkoznom.
Ez igaz, Diana.
Szóval én most
edzek és toborzok,
és látlak, ha megjövök.
- Együtt vacsorázunk. - [Bonnie:] Jó.
Oké.
Tudod, én mindig szurkolok.
Hajrá, Nyad!
[szomorú zene szól]
[háttérben spanyol párbeszéd]
Hé, James!
Majd a bal oldalamon gyere, hogy lássalak, amikor levegőt veszek.
És másfél óránként
vegyél ki egyet abból a zseléből, a táskából.
Bonnie, az edzőm egyenesen a számba spricceli.
Nem számít. Tudod, mit?
Nem fontos.
Pár percen belül kész vagyok.
Gus, csavarogjunk?
Hm?
Gyere, blöki! Nyomás!
[popzene szól a rádióban]
[rádiót tekergeti]
[Nő angolul:] „...volna még tennem?
Nem hal meg végül minden, s mind túl korán?
Mondd, te mihez akarsz kezdeni
egyetlen vad és becses életeddel?”
Jesszus! Mary Oliver.
Komolyan! Elég ebből a szarból!
[rádióban angol párbeszéd]
[Nő rádióban:] Számos versében a természet dicséretét zengi,
de azt is elbeszéli, milyen zaklatásnak volt kitéve
ohiói gyermekévei alatt.
Mint 2012-ben elmondta,
e két szenvedélyben talált menedékre.
Rajongott a természetért
és az elmúlt korok költőiért.
KUBA, 2013
[repülőgép zaja]
[ajtózáródás]
Hú-hú!
[Bonnie sóhajt]
Jól van.
Mondok pár dolgot.
Bonnie, hogyhogy...
Ne szakíts félbe!
Azért jöttem, mert...
átgondoltam,
és... [sóhajt]
...a barátnőm vagy, mióta 30 évesen marháskodtunk.
Együtt csinálunk dolgokat, van, hogy vicces, néha unalmas vagy nehéz.
Próbáltam egyedül is, de nem volt olyan jó.
Nem szoktad feladni.
A lényeg,
hogy együtt öregszünk.
Tudod? Öregszünk, és ha meghalsz,
engem kell utoljára látnod.
Ne halj meg!
De ha mégis, én ott leszek veled.
[Nő:] Huszonnyolc évesen elhatározta, hogy ő lesz az első,
aki 166 km-t leküzdve
átúszik Kubából Floridába, védőketrec nélkül.
Harmincöt évvel azután, hogy belevágott,
a 64 éves Diana Nyad
bízik benne, eljött az idő, hogy végre sikerüljön.
[Férfi:] Ötödjére veselkedik neki, hogy átússza a Havanna-Florida távot.
[Nő:] Ezúttal is a szél, a sodrás,
a kiszáradás és a kihűlés lesz az ellenfele,
és a három nap alatt, amíg eléri Floridát,
bármi közbejöhet.
[Diana:] Jaj, olyan jó, hogy látlak!
- [Nő:] Mi újság? - [Diana:] Szia!
[Bonnie:] Hogy vagy?
[Nico:] Ideértél.
Igen.
Ez te voltál?
Nem, dehogy.
Elke szerint így is marhára leégtünk, mit számít még egy kicsi?
De hogy mikor indulunk, azt én döntöm el. Capisce?
Te döntesz.
[Diana sóhajtozik, nevet]
- [Diana:] Mi az? - Most úgy nézel ki, mint egy fóka.
[Diana jajgat] Mi van ezzel az új maszkkal? Valahogy még rosszabb.
Angel kérése, mert valaki lenyelt egy kockamedúzát.
[Diana:] És mi lett?
Szerinted mi lett? Meghalt.
Diana! Figyelem, hivatalos riasztáson vagyunk.
Van egy időablakunk, holnap belevágunk.
- [Diana:] Igen! - [Bonnie:] Ez az!
[Nico:] Igen!
Jó. Indulunk.
Nyad, vízi nimfa, a végzeted. Ugye?
Most, hogy kiderült, hogy Aris...
nem is a biológiai apám...
Tudod,
gyakorlatilag nem is vagyok...
Hé, hé, hé!
Jól figyelj!
Nincs nálad nyadebb Nyad.
Előre!
[nagyot fúj]
ÉLETKOR: 64 2013. AUGUSZTUS 31.
[nagyot kiabál]
166 KILOMÉTER KEY WESTIG
[lelkesítő zene szól]
[Diana spanyolul számol]
[John dünnyög]
[halkan] Anyádat.
Azt nézd!
[feszültséggel teli zene szól]
Nem jöhetett le a pajzs, ugye?
Bassza meg!
Úgy húsz méterre lehet?
Megnézem, mi van a pajzzsal. Működnie kéne.
Oké.
[Diana:] Tizenkétezer-hétszázharminckettő.
Tizenkétezer-hétszázharminchárom.
[egyre feszültebb zene szól]
[Bonnie:] Várj, mi történik?
Mi a baj?
- Jézusmária! - Látod?
- Kihúzzuk? - [Luke:] Bonnie!
- Hívd minél közelebb a hajóhoz! - Álljunk meg!
Diana!
[sípszó]
Diana! Gyere a hajó felé,
ne csapkodj, csak apró babamellúszással!
Miért, mi van?
A cápapajzsot javítjuk, semmi gond.
Ne nézd! Ne nézd!
- Működik vagy sem? - Azt hiszem, most működik.
Azt hiszi, működik.
[egyre hangosabb, feszült zene szól]
[csipogás, éles hang]
[Luke:] Elment!
Igen! Igen!
- [John]: Helyes! Szép munka! - Igen, szép munka!
Kösz, emberek!
[nagyokat sóhajt]
[A „Heart of Gold” szól Neil Youngtól]
143 KILOMÉTER KEY WESTIG
[Diana:] De vágja a számat.
Viselned kell. Napkeltéig, utána biztonságos.
Ó, a sapka is, persze.
[tovább szól a „Heart of Gold”]
[John köhint]
Az istenit.
- Parancsolj. - Hé, kösz.
Van egy kérdésem.
Hm?
Hogy édesgetett vissza?
[John dünnyög]
Dumcsiztunk egyet.
És... [köhint]
Beteg vagyok.
- [Bonnie sóhajt] - Ő nem tudja.
[Bonnie:] Jesszus!
Próbálom méltósággal viselni.
Ja.
De persze,
de persze úgy gondoltam, még egy utolsó kaland belefér.
Ja.
- Az úszónk. - [John:] Az úszónk.
[Diana:] Száznégyezer-négyszázhetvennégy.
Száznégyezer-négyszázhetvenöt.
Négyszázhetvenhat.
[John:] Hé, Bonnie!
Végre jókor kapjuk el az áramlatot.
Észak felé sodorja.
Csak tartania kell az ütemet.
[magas, sípoló hang]
[Bonnie:] Diana! Diana!
Gyere ki! Gyere!
Nagyon jó. Ez az. Babaúszás, ez az.
[Diana nyög]
Remek.
Na gyere, igyál!
Nyugi, nem etetni akarlak. Nem.
- [Diana nyög] - Csak kell beléd folyadék.
Legalább 130 milliliter.
Kötelező. Nagyon jó.
- [Diana köhög] - [Bonnie:] Tudom.
- Túl sok tengervizet nyelsz. - [Diana öklendezik]
- Na, látod? - [Diana köhög]
Indulhatsz. Irány Florida!
Arra!
Floridába mész. Key Westre.
Ez az. Klasszul csinálod.
Csak egy csapás. Csak egy csapás.
Ez az. Ez az!
Még egyet!
Elértük a 120 kilométert.
Ilyen messzire még egyszer sem jutott.
[nevetnek]
[drámai zene szól]
[magas, sípoló hang]
[Diana kapkodja a levegőt]
Hihetetlen, hogy itt látom.
A Tádzs Mahalt.
Ez káprázatos.
Akkor egyenesen ússz felé!
Arra van.
Mindig a sárga úton?
Igen. A sárga úton a Tádzs Mahalig.
Meg se állj!
- [John nevet] - [Bonnie:] Meg se állj!
[felbőg a motor]
[felemelő zene szól]
[Férfi:] Miss Nyad tartja a Capri és Nápoly közötti táv rekordját.
[Diana:] ...az elismerés nem csak vágyálom...
Mintha egy irdatlan méretű bálnává változnék.
Tíz méter széles vagyok, hihetetlenül izmos és vállas.
Megküzdök a tengerrel, és semmi sem állíthat meg.
Azt hittem, sirályok csapódnak a vádlimba,
és hogy vér teríti be az arcomat.
Hatvan óra megállás nélkül a nyílt tengeren.
Felér egy olimpiai arannyal.
Ez az úszás sokkal közelebb áll a lehetetlenhez, mint a lehetségeshez.
Amikor partot érek, egy pillanatra megcsap a halhatatlanság szele.
[A „Crying” szól Roy Orbisontól]
Hé, te! Igen, te! Ússz tovább!
[tovább szól a „Crying” Roy Orbisontól]
[John:] Bonnie! Bonnie!
Látod?
[sípszó]
Diana!
- Gyere! - [Diana nyög]
[Bonnie:] Ez az! Ez az!
[Diana nagyot hörög]
- Többé nem veszed fel ezt a maszkot. - [Diana nyög]
A szemüveget.
[Bonnie:] Jól van.
[Diana köhög]
Jól van, nézz rám! Kérlek, nézz rám!
- [Diana:] Nem. - Idenézz!
Vége van?
- [Bonnie:] Nem. - Ne! Elsodródtunk?
- Be tudom hozni, Bonnie. - [Bonnie:] Nem.
- Nem szállok ki.
Ne, ne, Diana, hallgass! Nézz csak oda!
Nézz el arra, látod azt?
Látod a horizontot? Nézd a horizontot!
Látod már?
[megható zene szól]
Az ott a Nap?
Nem. Édes, az nem a Nap.
Azok Key West fényei.
Diana, arra célzok, hogy nem lesz még egy éjszaka.
Csak egy nagy hajrá.
Ha meg tudod nyomni, ha tiszta erőből megnyomod,
még ma eléred Floridát.
De azért még sok van hátra.
Legalább 12 óra.
Édes, most mélyre kell nyúlnod!
- [Diana nyög] - Képes vagy rá? Igen?
Ebből még nyomok beléd.
Szuper vagy, édes. Szenzációs.
[sirálykiabálás]
[feljön a víz alól, nyög]
[John mérgesen nyög]
[sípszó]
Diana!
Párhuzamosan kell haladnod a hajóval!
Még nincs vége!
Lassíts!
- Rossz irányba megy, és energiát pazarol. - [Bonnie:] Tudom.
Még egytized csomó kell, vagy vége.
Tudom, baszki!
Most mit csinálsz? Bonnie! Bonnie!
Tényleg? Bonnie!
Diana! [huhog]
Diana!
Bon, velem vagy a vízben.
Ja, idefigyelj!
Annyit kell tenned, annyit kell tenned, hogy úszol egy kicsit.
- Érted? - Ne fogdoss!
- Ne nyúlj hozzám! - Nem, nem nyúlok hozzád.
Ezt együtt csináljuk. Ugye mindent együtt csinálunk?
Ugye? De neked nem kell... nem kell figyelned, mi történik.
Annyit kell tenned, hogy megnyomod kicsit a kartempót.
Szerinted képes vagy rá?
Ha? Mit szólnál, mit szólnál mondjuk öt, öt karcsapáshoz?
- Gyerünk! Tudom, hogy megy. - [Diana nyög]
Onnan tudom, mert tudom, hogy fenevad vagy.
Nem fogom hagyni, hogy feladd.
Lássuk, megy-e! Szerintem megy.
Mutass nekem egy... egy karcsapást, csak nekem!
- Igen. Egyet, csak egyet, aztán megyünk. - Bonnie!
Egy karcsapás.
Ez az! Ez az! Gyönyörű.
- Csak még egyet! Egyet! - [Diana nyög]
Ez az.
Még egyet.
- Igen. Még egyet! - Bonnie!
Ne, ne, ne, ne, ne beszélj!
Ezt majd Key Westen mondd el!
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Rajta, édes, még egyet!
Csak egyet! Nagyszerű.
Ez az!
Ez az, húzz rá!
Rajta! Húzz rá!
Egy nagy csapást!
Igen, éppen ilyet.
Ez az, édes!
Arra megyünk!
Arra! Menni fog, édes!
[drámai zene szól]
[John dünnyög]
[Bonnie zihál]
Felvágós.
- De haladunk, nem? - Haladunk, Bon.
Srácok! Közel vagyunk.
Mi baj, Bartlett?
[John szipog]
Ne sírj!
Igazából homok ment a szemembe.
Nyomás, Dee!
Diana!
Menni fog!
Még jó. [nevet]
[diadalittas zene szól]
[Férfi:] Egyszerűen ámulatba ejtő!
[Férfi 2:] Féltávnál fokozni tudta a tempót
a gyors sodrású áramlatoknak köszönhetően.
Hat kilométer per órával repesztett, hála az erős sodrásnak.
Négy hajó kísérte a célig, negyven emberrel a fedélzeten.
[Férfi 3:] Nyadet láthatjuk a kristálytiszta vízben,
ahogy minden karcsapással közelebb ér Key Westhez.
[ujjong a tömeg]
[Férfi:] Diana Nyad közeledik a parthoz!
[füttyszó, taps]
[Férfi:] Diana Nyad, hölgyeim és uraim!
[Nő:] Diana!
[a tömeg együtt kántál:] Nyad!
[kiabál, ujjong a tömeg]
[Bonnie:] Ne jöjjenek közelebb! Kizárják.
Hozzá ne nyúljanak, különben érvénytelen!
Emberek, vissza!
Vissza, vissza! Ne érintsék meg!
Ne érintsék! Ne nyúljanak hozzá!
[Férfi:] Diana Nyad ezekben a pillanatokban Key Westre ért Kubából!
Felém gyere!
[Bonnie:] Erre!
Oké, édes, megy ez.
Így tovább!
Gyere, Diana!
Oké, rád figyelünk.
Gyere, édes!
Tovább kell jönnöd! Nagyszerű, itt vagyok.
Itt vagyok, édes. Így tovább!
Minden lépésnél mindkét bokád kikerüljön.
A bokád kerüljön ki a vízből. Menni fog!
Egyedül jössz. Nincs veled más. Még néhány méter.
Lépésről lépésre.
Lássam a bokáidat!
Gyere tovább, gyere tovább, itt várlak!
Szuper vagy.
Először egyet.
Menni fog.
Oké, óvatosan!
Ez az, ez az! Kint van a boka! Ez az!
[őrjöng a tömeg]
Sikerült. Sikerült.
[Diana zokog]
Szeretnék mondani három dolgot.
Egy,
soha, soha ne add fel!
[füttyszó]
Kettő,
sosem vagy elég öreg az álmaidhoz!
[ujjongás]
És három,
nagyon magányos sportnak tűnhet,
- pedig csapat kell hozzá. - Így van.
[hatalmas üdvrivalgás]
[egyre halkul a tömeg]
Diana Nyad 2013. szeptember 2-án teljesítette be álmát,
és úszott át Kubából Floridába.
A Voyageren kívül negyven ember kísérte hajókon,
és volt szemtanúja a hihetetlen bravúrnak.
A táv 166 kilométer volt. De az erős áramlatok miatt
Nyad 177 kilométert úszott, ami beletelt ötvenkét órába és ötvennégy percbe.
ÖT KÍSÉRLET
HARMINCÖT ÉV
DIANA ÉS BONNIE MA IS MINDENNAP TALÁLKOZNAK.
[angolul:] Sikerült!
LUKE TIPPLE CÁPASZAKÉRTŐ
DR. ANGEL YANAGIHARA BIOKÉMIKUS, MEDÚZA SZAKÉRTŐ
DEE BRADY, KAPITÁNY
JOHN BARTLETT, NAVIGÁTOR SOSEM FELEDÜNK, 1947-2013
[angolul:] Az elejétől tudtam, hogy Diana képes lesz eljutni Floridáig,
ha minden összeáll.
[A „Find a Way” szól a Jade Birdtől]
[Férfi:] Milyen volt látni, hogy több százan szurkolnak önnek?
Szuper!
Láttam a tekinteteket.
Imádják, ha egy ember az én koromban olyasmire képes, amire ezelőtt senki.
Harmadjára azt mondtam: „Csapat nélkül nem megy.”
Ha engem tökös csajnak tartanak, látniuk kéne Bonnie-t.
Ő is itt van. Kezet fogtunk a backstage-ben.
- Tökös csaj. - Az.
Diana remekül tud sztorizni, de ha én is benne vagyok,
nem csípem, ha kiszínezi.
Nem egészen...
A lényeg mindig stimmel,
de semmi sem pontosan úgy történt, ahogy meséli.
Köszönöm!
Diana Nyad!
Kihívtam magát, de berezelt.
Átúszott Kubába a cápákkal és medúzákkal teli tengerben,
velem meg nem képes kiállni?
Hajóval jöttetek Amerikába?
Ne legyek az a bolond vénasszony,
aki újra meg újra nekiveselkedik,
és újra kudarcot vall, pedig már 90 éves.
Ez az izé volt a fejemen.
Fel sem tűnt. Azt hittem, ennyire megváltoztál.
Igen!
Ha eléneklem ezerszer,
az 9 óra 45 perc egyenletes tempó.
Gyalog bejárom Amerikát.
Behunytam a szemem, ökölbe szorítottam a kezem,
megmondtam, és komolyan is gondoltam.
Egy hajszálnyival sem ment volna gyorsabban.
Az ember mindennap felkel, és újra megpróbálja, amíg nem sikerül.
Szóval hajnali négykor,, attól függ, ma pont négy 45-kor.
Lementem edzeni.
A szomszédok... Sötét van.
A szomszédok az igazat álmát aludták, én meg rákezdtem...
Vagyis „ébresztő”!
Ha az én navigációm...
- Tavaly is ezt használtuk. - Nem. Idén másképp lesz.