Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TAKSIMSKÉ DIVADLO
HARIKA A TI DRUZÍ
Bravo!
Bravo! Úžasné!
Bravo.
Ó, BELINDA
DIVADELNÍ CENA 2020 DILARA BAŞARANOVÁ
„Gülverenovi.
Paní Handan má dceru a syna.
Ve dne pracuje v bance,
po večerech doma vaří dolmy.
Je dobrá manželka
a dobrá matka.
Večer si myje vlasy Belindou, aby odplavila únavu...“
ŠAMPON BELINDA
- Klid, no tak! - Pusť mě!
Děti, nestrkejte do sebe! Nastupte si postupně, šup.
Tak.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Moc se omlouvám, ale mohli by se
vaši miláčci hrát tišeji?
V tom hluku se mi špatně zkouší.
- Díky. - Jasně.
A můžete vy tišeji souložit?
V tom hluku se mi špatně spí.
Děkuju.
Není to reklama na šampon?
Odhodíš župan a vejdeš do sprchy.
Dva záběry pod zadkem, dva nad.
Kousneš se do rtu a zatváříš se svůdně.
Hotovo!
V reklamě na šampon se nevaří dolmy.
- Dolmy? - Víš, že to je nová značka.
Kotě, řeklas mi, že to je nová značka,
ale neřeklas, že majitel je trhovec.
Jen že režíruje Timo a jmenuje se to Belinda.
Tohle jsme si ve smlouvě nedohodli.
My jsme fakt tým.
Vážně, bomba.
Takže v naší první reklamě
sdělujeme divačkám:
„Během dne ze sebe sedřete kůži
a doma makejte dál.
Vyžehlete, ukliďte a běžte vařit dolmy.
Dělejte manželky a matky.“
To jako fakt? Nasrat.
Proboha, slyšelas, co řekla?
Tak fajn, Ayço, fajn.
Už to nechci dál řešit.
Nehodlám hrát členku příšerné rodiny,
co chodí na pikniky a grilovačky.
Zaplaťme pokutu a odstupme od smlouvy.
Jenže pokuta je 750 000 lir. Nemůžeme odstoupit.
- V čistém? - Ano.
To by nás zruinovalo, věř mi.
Kdy se zítra natáčí?
Nejspíš brzo ráno.
Dobře, ale ty dolmy...
Dilaro, musím jít, zavolám ti potom, jo?
Měj se.
Zeptala ses režiséra na všechno podstatné?
Třeba jaká je vnitřní motivace postavy paní Handan?
Jaké barvy má ráda? A tak dál.
Nebo sis vymyslela vlastní otázky?
Jaké má duchovní zvíře?
- Duchovní zvíře! - Přestaňte.
Nejdřív musíme zjistit, jaké je znamení.
- Přesně tak! - Dělám si srandu.
Ale počkejte. Dilaro, hele. Mám vážnou otázku.
Ty neznáš moc lidí, jako je tahle Handan.
Myslíš, že ti to půjde? Vařilas vůbec někdy dolmy?
Tak hele.
Bylo by fajn,
kdybyste svou práci brali tak vážně jako já.
Nebo víte co? Ani ji nemusíte brát vážně.
Stačí si zapamatovat texty, co, Arzu?
„Ach, miláčku! Jak že to bylo dál?“
- Jenom tě škádlíme. - Miláčku!
Vždyť jenom závidíme.
Fajn.
No super, Serkane. Hned jsi to všem vyzvonil.
Vždyť jsme se jenom bavili, klid.
Dobře, Serkane. Dost o šamponu, nech to být.
Uvolni se.
Na zdraví!
Všechno nejlepší, Dilaro, všechno nejlepší přejeme.
To ty, že jo?
- Jsi zas o rok starší. - Užívej si, Dilaro.
Něco si přej a ono se ti to splní, Dilaro.
Dilaro, jsme rádi, že jsi...
BELINDA NAŠÍ KOUZELNÉ HVĚZDĚ K NAROZENINÁM
Nepřeháníš to?
Už jsem se ti omluvil.
Ten dort napadl Arzu, ne mě.
Spíš s ní?
Prosím tě.
Hele, nezlobila bych se.
Ale jestli mi lžeš, tak tě zničím, Serkane.
Proboha, nech toho.
Arzu chce všechno, co mám já.
Tebe, moje role.
Víš, co řekla Cemovi?
Prý by se do role Hariky hodila daleko víc.
Co myslíš?
Nejkratší vtip na světě.
Dokázala by zahrát aspoň Haričiny boty?
Uměla by zahrát aspoň boty, natož samotnou Hariku?
Z každé role musíš vystoupit. Nechci chodit s Handan.
BELINDA KOUZELNÝ RODINNÝ ŠAMPON
- Vítejte, Dilaro. - Připravíme vám kostým.
Budete vdaná.
- Jasně. - Tudy, prosím.
- Ovšem. - Dobře.
- Timo? - Teda, Dilo!
Dilo.
Brouku, do čeho jsme se to uvrtali?
Ani mi nemluv.
Sfoukneme to rychle.
Neboj.
- Dobře. - Představím vám vaše děti.
- Běž se připravit. - Hned přijdu.
Podle scénáře to je Mehmetcan a Ayşegül.
Tradiční, jasně.
Dilaro?
Jsme vaše fanynky.
Děkuji.
Děti, seznamte se s tetou.
Jste jakože teta, ať je to neplete.
- Aha. - Ahoj.
Ahoj.
Šikula.
Dobrý den, Dilaro.
- Přejete si? - No samozřejmě.
Přísahám, že na vás čekám snad odjakživa.
Jak se máte?
Jsem Necati, váš manžel. Teda, váš manžel jako v...
Jsem Tuncay, hraju Necatiho.
Hraju tvého manžela. Tuncay.
Pojďme
si udělat selfie, na památku.
Pojď trochu blíž...
- Můžete s tím přestat? - Jistě.
- Prosím vás. - Pojďte.
Vypnulo se to. Aha, jsem na řadě?
Postavte se.
- Takhle? - Jo.
- Ukažte. - Jo.
- Hotovo? - Jděte si to upravit.
- Běžte. - Teď jsem Necati.
- Dilaro, označím tě tam. - Jasně.
- Můžeš to sdílet. - Jasně.
- Jo. - Bude to super.
Myslím, že tak by to šlo. Stejně to není hotové.
- Tak jo. - Dobře.
Pane, promiňte, že vás přerušuju.
Naše rodina je prý ze Střední Anatolie.
Mám tam dát přízvuk? Co, parťáku?
Ty ale v téhle scéně nic neříkáš.
Tak jo.
- Tak jo. - Fajn.
- Ani nečetl scénář. - Lidi, no tak!
Co to má bejt?
- Všichni připraveni? Jedeme. - Jo.
Jedeme.
Tak jo, lidi, připraveni na Belindu?
Raz, dva, tři, akce!
Hej! Stop!
Hele, ještě se neosprchovala. Proč k ní čicháš?
Omlouvám se, znovu.
Stop!
Handan, jemně, prosím.
Stop! Dilo, drahoušku, ponoř se do toho.
Věř v Handan.
Je to pracovitá Turka, co manžela i děti moc miluje.
Ten knír mě ruší, odlepil se mi. Moje chyba.
Tak si dáme pauzu a nějaký čaj.
Je čas na čaj?
Tři, dva, jedna, teď. Ne! Stop!
STUDIO DNT
Stop! Tohle by nešlo, ještě jednou.
Vážení, můžete prosím odejít,
když zrovna nenatáčíte?
Jo.
Prosím.
- Odchod. - Kdo nepracuje, pryč.
- Prosím! - No dobře.
Užij si to.
Dilo, zlato, dobrý?
Ne, nic není dobrý.
Ta voda je ledová.
Jsem celá svrasklá, vidíš to?
Tohle je šampon, nebo lepidlo?
- Zítra? - Ne.
Chci to mít za sebou.
Kvůli tomuhle šamponu se nevracím.
- Dotočme to. - Dobře.
Takže znovu. Jedeme znovu.
A znovu a znovu.
- Můžeme? - No jo.
Tak jo.
Tři, dva, jedna, teď.
Dobrý.
S Belindou ze sebe smýváš únavu.
Znovu se rodíš. Cítíš to osvěžující...
Stop, stop!
Co je zase?
Zapomeň na Dilaru, ta už neexistuje.
Jsi Handan.
Tohle místo, koupelna, šampon, to jsi ty.
Objev svou vnitřní Handan.
Hej! Podívej se na mě!
Nehraj Handan.
Buď Handan.
Ano? Jo?
Dokážeš to.
Jdeme na to.
Opláchni si vlasy.
Ano, teď to přijde.
Jsi Handan, jenom Handan.
To je ono.
To nemůžeš! Vždyť už jsi vypadl!
- Dej to sem, hej! - Ne, nedám!
- Dej to sem! - Nedám.
- Dej mi ji! - Nedám ti ji!
- Dej mi ji! - Nedám!
- Dej mi ji! No tak! - Říkám, že nedám!
- Dej mi ji! - Nedám! Moje opice!
Opice!
Timo?
Opice! Opice!
- Timo? - Opice!
Opice!
Opice! Opice!
Opice!
Vrať mi mého hada!
- Dej mi mého hada, hej! - Je můj, ne tvůj!
Kde jsou všichni?
Handan?
Proč se myješ tak pozdě? Bude něco?
To má být vtip? Žertuješ se mnou?
Ne, hraju vrhcáby.
Kde mám oblečení?
Handan?
Timo!
Dobrý večer.
- Handan! - Co děláš?
Co to děláš?
Proč jdeš ven v tomhle? Zbláznila ses?
- Máma se zbláznila! - Děti, ticho, ano?
Uhněte, ticho.
Handan, co se děje?
Tak hele, zasmáli jsme se, pobavili jsme se.
Ale začínám se zlobit, Tuncayi.
- Vážně. - Kdo je Tuncay?
Pane Necati, hele...
- „Pane“ Necati? - Dost! Tohle je blbost!
Debilní vtip!
Kde jsou všichni, sakra? Co tým, osvětlovač?
Kde je režisér, kámo? A ostatní?
Vy jste mi do toho šamponu něco přilili?
- Dobrý Bože, je posedlá. - O čem to meleš?
- Kde jsou všichni? - On křičí.
Všichni jsou tady, Handan. Uklidni se, to nic.
To nic, Handan.
Počkej tady, ano?
Děti, pojďte dosud, ano? Šup.
Do pokoje a ani muk, ano?
Šup, utíkejte k sobě do pokoje. Běžte.
Handan! Handan, co tady děláš?
- Zbláznila ses? - Co to děláš? Necati!
- Proboha, Handan! - Tuncayi, pusť mě!
- Takhle nemůžeš ven! - Pusť mě!
Dost! Jdi do prdele, ty vole!
To ses posral, nebo co? Co děláš?
K čertu s pitomým vtipem, s pitomou prací i s vámi všemi!
Kde mám oblečení, sakra? Kde je mám?
To jsou plavky?
Já tě zabiju! Kde mám oblečení? Zabiju tě!
- Budu křičet. - Dobře, uklidni se.
Počkej, přinesu ti je.
Počkej tady a nic nedělej.
- Rychle! - Tak jo.
Ale nechoď na balkon, Handan. Nechoď ven.
Tady to máš, Handan. To je všechno, prosím.
Co to je?
Oblečení, cos měla na sobě.
Tohle a tohle. Nesu ti oboje.
Běž, oblíknu se.
Stydíš se přede mnou?
To mě poser.
Ale Handan!
Handan?
Tohle si nech.
- Handan, co děláš? - Do hajzlu s tebou i Handan.
Co to děláš, proboha?
Kam jdeš? Já tě prosím, Handan.
Prosím tě, pozdravuj je, Handan.
Ano? A opatrně. Zavolej, až dorazíš.
Jde k našim, zastesklo se jí.
Já nemůžu, děti.
Tak jo, nashle.
Do Levazimu.
Handan!
Handan? Handan!
Hned vám přinesu peníze.
Nerozbijte mi dveře!
Zaplať za taxík, ano? Do prdele.
- Cože? - Zkurvený šampon.
Já jsem věděla, že to bude stát za hovno.
Kdo vaří dolmy v reklamě na šampon?
Seru jim na to.
Co to má být? Hej!
Budu teď asi měsíc spát, Serkane.
Tak mě nebuď, ano?
Kdo jsi?
Je to zábava?
Vtrhnout domů k celebritě?
Nenuť mě volat policajty. Vstaň.
Ty v tom taky jedeš?
Já vám to nežeru, Serkane.
Nechte už toho.
Běž zaplatit tomu taxikáři.
Co je to za křik? Probudil jsi mě.
Říkala jsem, že můžeš cokoli, ale lhát mi nesmíš.
Serkane, kdo je to?
- A ty seš kdo? - Hele, klid.
- Uklidni se. - Má i moji košilku.
Musíme dál. Prostě jeďte.
Hned přinesu peníze.
Je to zařízený.
- Prosím. - Díky.
Prosím.
Ať slouží.
Řekněte mi pravdu, nebude se zlobit.
Věděli jste, že Serkan spí s Arzu?
Ale to nejsme jediní, milá paní.
Ví to úplně všichni.
Do hajzlu.
Hezký.
Levente, půjč mi 200 lir. Potřebuju na taxík.
To je trochu fofr. Co se nejdřív seznámit?
Jsem Levent.
Proboha, proč se máme seznamovat?
Jsem Dilara!
Neznám tě.
Už s tím skončete, není to vtipný!
Ceme, řekni něco, proboha.
Právě jsme dozkoušeli. Dáme si drink a půjdeme domů.
Jo, tak to děláme vždycky.
Ano, ale my vás neznáme.
- Nechodíte sem. - Jo.
Radši běžte.
- Nesahej na mě. O co jde? - Uklidněte se.
- Jakou hru hrajete? - Paní.
Chcete, abych se z toho pomátla?
- Paní. - Nesahej na mě!
Naser si.
- To vy... - Fajn!
- Pardon. - Co fajn?
Uhni!
- Bohužel, mám klientku. - Pozor!
Hej, zlato! To je můj taxík, sakra.
Tak jděte do háje.
Ne, ty jdi do háje. Jeďte.
- Jestli nemáte peníze... - Proč bych si brala taxík?
Pojedeme domů, tam prachy mám.
Ano?
- Byt 8? - Ano.
Byt 8.
Moc se omlouvám.
Můžete mě prosím odvézt tam, kde jste mě nabral?
373 lir, moje Handan.
373 lir. Co to do tebe vjelo, Handan?
Za co může vdaná žena
utratit uprostřed noci 373 lir za taxík, co?
Nechalas tady mobil.
Šíleně jsem se o tebe bál.
Přísahám, nejde o peníze.
Co je s tebou, Handan? Proboha.
Jsi v pořádku? Co je ti?
Sundala sis prsten.
Prosím tě, už nikdy ho nesundávej, ano?
Patří sem.
- Uvízli jsme. - Co?
Proč ke mně voníš?
Protože... tě miluju, Zeynep.
Ale vždyť ty jsi dědic Cevheroğlu Enterprises.
Ne, jsem Fikret. Jenom Fikret. Zamilovaný muž.
Sakra! Handan!
Ježíš, to fakt bolelo.
Co to vyvádíš, proboha? Jsi v pořádku?
Musím odvézt tátu na fyzioterapii.
Zeynep!
Můžu tady přespat?
Ty jsi pila?
Jsem děsně unavená, prosím.
Dobře, Handan.
Tohle ne, co to je za móresy?
Prosím, Handan.
Přimáčklas mi palec, Handan!
Handan. Handan!
Přísahám, jestli neotevřeš,
tak tě zbiju. Přísahám...
Musíš si odpočinout.
Dobře se vyspi, promluvíme si ráno.
Promluvíme si jako manželé.
Handan, ty jsi pila?
No tak nic.
Je to jenom noční můra.
Ráno to zmizí.
Zmizí to.
Zmizí to, že jo?
Zmizí to.
Co to je? Kdy si to propána pořídila?
Zvláštní, nejde to smýt.
Co to děláš?
Cože? Jak?
Co to máš, Handan? To je hena?
Co tady děláš?
Jak to myslíš?
To je naše ložnice.
Od kdy to máš?
- Od včerejška? - Zmiz.
Handan, víš co?
Vypadá to skvěle.
Dáme si ranní rychlovku? Co ty na to?
- Nebuď směšný, běž. - Co? Proč? Počkej.
Pět minut.
- Děti! Děti to uslyší. - Psst.
- Ale ne, tři minuty. - Děti!
Nezjistí.
- Necati, odejdi. - Jen...
- Ne, Necati. - Počkej, Handan, počkej.
- Stůj. - Mehmetgüle! Ayşecan!
Holčičko, odlož to. Vystydnou ti vajíčka, šup.
Mehmetcane, vajíčka.
Dej si chleba s klobásou. Jez chleba.
Na, dej si chleba. Ty k tomu taky jez chleba.
Handan.
Já nechci vajíčka!
Tak si naser! Sněz to, dělej.
Tady máš, Handan. Prosím.
Jezte, než to vystydne.
Můžeš to ztlumit?
Mehmetcane, chci vidět, jak to sníš.
No tak, Handan, najez se.
Jinak budeš mít hlad.
Jez, ty parchante!
Miláčku, prosím tě, ztlum to.
Dej si chleba. I ty, Handan.
Tak šup! Všichni se najezte.
Handan?
Víš, že večer přijdou naši a Feride, že?
Uvař něco, prosím.
Snídani nějak zvládnu, ale večeři ne.
Cos to dělala minule? Jo, plněnou tykev.
Táta byl nadšený.
A tu věc na zádech si před prací umyj.
Co to vlastně je?
Nech ji, ty osle, ať se nají.
Co jsem ti říkal? Jez.
- Ztlum to. - Ticho!
Handan, kde vězíš?
Nemůžeš pořád chodit pozdě, chce tě šéf.
Měly jsme jít na kafe, ne?
Přestaň blbnout a přijď, čau.
Přijdu pozdě do práce.
Mám práci?
Aha.
Handan dělá v bance.
Kde?
HANDAN GÜLVERENOVÁ PORADCE
75 PŘÍSPĚVKŮ - 132 FOLLOWERŮ
BANKOVNÍ PORADCE / MÁMA DVOU ANDÍLKŮ
LÁSKA JE NEPORUŠITELNÁ PŘÍSAHA
MUŽI MAJÍ ČEST, ŽENY VYCHOVÁNÍ
VESELÝ SVÁTEK KANDIL!
DILARA BAŞARANOVÁ
Cože?
TURISTICKÁ KANCELÁŘ BAŞARAN
Cože? To snad ne!
HARIKA A TI DRUZÍ HRAJE: ARZU OLCAYTOVÁ
Arzu?
Ty svině.
ZPĚVÁK TARKAN
HEREČKA BERGÜZAR KORELOVÁ
KOMIK CEM YILMAZ
To jsem jediná, kdo zmizel? Proboha.
Handan.
Handan?
Handan!
Handan.
- Handan. - Co? Co je?
Proč furt opakuješ Handan? Do hajzlu s Handan.
Co? Co je?
Pan Akif vás zve do kanceláře. Vypadá naštvaně.
Naštvaně? Kdo je ten Akif? Kde má kancl?
Akif, ty vole.
Ty seš Akif?
Mám pro tebe špatnou zprávu.
Handan tady není. Handan je mrtvá.
Handan je mrtvá, pryč.
Teď je tady Dilara.
Jsem Dilara.
Dilara Başaranová.
Jsem herečka, jasný?
Podívej se na mě. Podívej.
Vypadám jako bankovní úřednice?
Jsem herečka!
Mám Zlatý pomeranč!
Mám Cenu Afife Jale!
Poznáváš mě?
Proč mě nikdo nepoznává?
Proč mě nepoznáváte, lidi?
Dilara Başaranová! Vy mě neznáte?
Bože, pomoz mi, já se pominu! Zblázním se z toho!
- Proboha. - Dilaro?
Všichni vás známe.
Fakt?
Díkybohu.
Díkybohu, že už to skončilo. Je konec.
Dilaro?
Tady ne.
Tak kde?
Hele, zažaluju každého, kdo za tím stojí, každého z vás.
Jen abys věděl.
Je to směšné.
Kam jedeme?
Co je?
Co děláš?
Co myslíš, Handan?
Nebo Dilaro?
To mě poser.
Do prdele!
Do hajzlu.
Neuteču odsud, proboha. Neuteču!
Kurva.
Zvedej se.
Dej to pryč.
- Zvedni mě ty. - Nakopu ti prdel! Obleč se!
Jenom jsem myslel, že si zase hrajeme na pána a otrokyni.
- Myslíš, že jsem šťastný? - Jeď.
Mám ty jízdenky.
Jeď, do prdele!
Proboha.
Chceš? Dej si mrkev. A nandej si i salát.
Prosím.
- No vidíš. - Dám tam toho hodně.
Naber si.
- Tak. - Jo.
Jenom jezte.
Počkej, tady máš citron. Podám ti lahmacun.
Dejte si i ajran.
- Mami. - Ano?
Omlouvám se, tohle je výjimečná situace.
Handan je unavená z práce.
- Dej mi citron. - Jo.
To nezvládla ani kisir?
Prosím, miláčku.
To je pro tebe, tak. Dej si rukolu.
Švagrová, kde jsi to koupila? Na pobřeží?
Tam dělají nejlepší.
Nemám lahmacun rád.
Mlč a jez, máš ho rád.
- Počkej na manžela. - Parkuje.
Hej, ty.
Tumáš placku, nandej si.
- Jezte. - Dobrou chuť, tati.
- Děda si říhnul. - Děda si říhnul.
To se nedělá.
Už jde.
- Jo. - Je tady.
- Jezte. - Jez, Handan.
Studené to nebude dobré.
- Tumáš. - Pěkně se najezte.
Dobrý večer všem.
Švagře! Vítej u nás.
Nalij mi ajran.
- Neuvařila nám ani dolmy. - Proboha, mami.
Co je ti, Handan?
Handan.
Nemůžeš dýchat? Řekni něco.
Dej si ajran.
Ztište se, prosím.
Přestaňte mluvit.
Zmlkněte, prosím.
- Ticho! - Poplácám tě.
Ticho!
- Handan! - Ale ne!
- Vidělas ty její oči? - To je tím chilli.
Handan!
Viděli jste ty oči?
Nechte mě být. Jděte do hajzlu.
Jděte do hajzlu.
Prosím, ať to skončí.
Prosím.
Prosím, Bože. Prosím.
BELINDA
Brzo to skončí.
Takže, pane doktore.
Já vím, že to, co říkám, zní asi šíleně,
ale je to pravda.
Zničehonic se ze mě stala Handan,
žena toho pitomce Necatiho.
Ale já nejsem Handan a nikdo mi nevěří.
Jsem Dilara. Dilara Başaranová.
Podívejte.
My vám chceme jenom pomoct.
Mluvte dál, prosím.
Jak se z vás stala Handan?
Víte, jsem herečka.
Tohle celé byl scénář pro reklamu.
Reklamu na jeden směšný šampon, Belinda.
Když jsem si jím při natáčení myla vlasy,
najednou se ze mě stala Handan.
Uvízla jsem tady.
Moji staří známí mě nepoznávají.
Ani Serkan mě nepoznal.
- Serkan? - Vždyť ho znáte.
Ten herec, Serkan Gürsoy.
Je můj přítel.
Teda býval.
Váš přítel? A pan Necati o tom ví?
Pane doktore, ještě jednou.
Jsem herečka.
Vyzývám vás všechny!
Slyšíte mě?
Vy všichni!
Nehodlám se smířit s tím, že mi dáváte nějaké nálepky!
Bipolární, neurotička, anorektička,
hraničářka!
Nejsem tady,
abych vám zpříjemňovala život!
Jsem tady,
abych žila.
Abych žila!
Nemůžete zničit mou existenci.
Nemůžete mě zastavit!
Slyšíte mě?
Vy mě nemůžete zničit!
Slyšíte mě?
Ještě jsem neskončila. Hej, co to děláte? Pane?
- Hej! Ne, nechte mě! - Uklidněte se.
Nesahejte na mě!
- Mou píseň neumlčíte! - Jenom klid.
Do hajzlu.
Sakra.
Posadili ji na vozík.
Nemůžete zničit mou identitu.
Jsem Dilara.
Dilara Başaranová.
Handan?
Bude zase dobře, lásko. Jsem tady.
Tou vázou se netrap.
Netrap se tím, koupíme novou.
Seru na vázu.
Dobře, dobře.
Hlavně se uzdrav.
Není sama sebou.
Ta chuť.
Je skutečná.
Je skvělá.
Chocolamilk, nejlepší čokoláda.
MOUDROST A ROZUM VŠECHNO VYŘEŠÍ ATATÜRK
To mě poser.
Metaverse.
Červí díra.
Co prosím?
Musíš začít smlouvat.
Jak smlouvat?
Popření, hněv,
smlouvání,
deprese a smíření.
Ale nesmiřuj se s tím.
No prosím, teto.
Vítejte v klubu.
Přesně tohle potřebuju.
Potřebuju mentora.
Ještě že jste tady.
Kdo jste, teto?
Co jste zač?
Víte, čím jsem si prošla? Já...
Neboj se.
Něco se pokazilo,
ale ne napořád.
Nezapomeň.
Jedny dveře se zavřou
a i další
se zavřou.
A potom další.
Hrej svou roli.
Prostě hrej svou roli.
Takže Dilara je určitě minulost?
Ani mi o ní nemluvte. Chraňbůh, doktore.
Asi se chcete vrátit do práce, že?
Ano, co nejdřív.
Ale nejdřív si půjdu domů odpočinout.
Ty léky mi pomohly,
ale jsem z nich otupělá.
Určitě vám chyběly děti.
To je slabé slovo, pane doktore.
Věřte mi, toužila jsem po nich.
Z té nekonečné prázdnoty jste mě dostali vy a moje děti.
Co ještě říct?
Bůh vám žehnej.
Mehmeta a moji Ayşegül jsem cítila až tady.
Přímo tady.
Stýskalo se mi, mami! Už neodcházej!
- Synku. - Už nechoď pryč, maminko.
Dobře, synku. Stačí, ano?
No tak, sedni si.
Jasně, chyběla mu máma.
Tento typ deprese
je u pracujících žen běžný, táto.
Říká se tomu
kancelářský syndrom.
Jsem rád, že to skončilo.
Špatné dny jsou díkybohu pryč.
- Co? - Vždyť tě neposlouchá.
Maminko!
- Nic, tati. - Synku.
Tak jo, to stačí.
To stačí! Šup, utíkejte do postele.
Máma vám zazpívá Muže s pytlem.
Muže s pytlem?
Muže...
Mami, zazpívej jim ty.
Handan je vyčerpaná.
Cože? Ale... Zvládne ona vůbec něco?
Kdysi dávno chodíval
po městě muž s pytlem.
Do pytle děti strkával
a odnášel je pryč a ven.
To každý večer ten muž dělával,
muž s pytlem.
Muž s pytlem.
Nemám se radši vrátit do blázince?
- Do prdele! - Handanko? Pojď sem.
Chybělas mi.
Co tady děláš, Necati?
Kde jinde bych byl?
V obýváku jsou naši.
Prosím tě, Handan, pojď.
Handan!
Necati! Uslyší nás. Necati, ne! Uslyší nás, nech mě!
- Rychlovku, prosím. - Co děláš?
Je mi zle, Necati.
Já ti ulevím, Handan.
Bolí mě hlava, prosím.
Můžu tě namasírovat, uleví se ti.
Handan? Vždyť ty to pořád máš.
- Sluší ti to. Sakra! - Co?
Mami?
Ale, maminčin miláček!
Co je, synáčku? Proč nespíš?
Co? Co se stalo?
Měl jsem zlý sen, o babičce.
Tak to se nedivím, zlato.
Pojď sem, můžeš spát s námi.
Táta se přitulí k opici.
- Táhni! - Nemluv sprostě.
Styď se. Dělej, žes to neslyšel.
Tak, Mehmete, přikryju tě.
Pojďme hezky spát, jo?
Handan, vždyť je velký kluk.
Vážně bude spát s námi?
- Nestarej se. - Jo.
Můj chlapeček.
Můj krásný chlapeček Mehmet.
Smrad.
TAKSIMSKÉ DIVADLO
HARIKA A TI DRUZÍ
Pane Serkane!
- Jak se máte? - Ale ne, zase ty?
Pane Serkane, můžete mi věnovat pět minut?
Vážně, zavolám poldy.
Pane Serkane, prosím.
Serkane!
Podívejte. Dejte mi pět minut, všechno vám vysvětlím.
Přísahám, že potom odejdu. Pět minut.
Jenom pět, bude to rychlé. pět minut.
Dám si chai latte.
Pan Serkan si dá americano a vaši skvělou belgickou sušenku.
Jistě.
O co ti jde?
Stalkuješ mě?
Serkane.
Ty si mě opravdu nepamatuješ?
Jsem Dilara. Dilara Başaranová.
Vůbec nic ti to neříká? Nic ti to nepřipomíná?
Dilara Başaranová...
Nevím.
Teda,
bylas mi povědomá.
Možná jsem byl opilý...
Ty vole, Serkane.
Pane Serkane.
Prožívám teď takovou velmi divnou věc.
Ale vím, že to jednou přejde,
protože věřím ve svůj talent.
Věřím v něj tak moc,
že jsem ochotná začít znovu.
Prostě to vím.
Hlavně když se vrátím na jeviště.
- Jsi herečka? - Ano! Jsem herečka.
A chci vás požádat o drobnou laskavost.
Jenom potřebuju, abyste mi maličko pomohl.
Proč ti mám pomáhat? Neznám tě.
Serkane, vždyť mě znáš.
A já znám tebe.
Znám tě líp než kdokoli jiný.
To já vím,
co tě dokáže naštvat nebo rozbrečet.
Vím, že ses na střední vyhýbal holkám, kvůli nadváze.
Jo! Taky vím, že jsi chodil tajně obědvat na záchod.
Chtěl jsi hrát na mandolínu.
Tvůj táta ti ji rozbil a přihlásil tě na zápasení.
Tvoje máma byla závislá na antidepresivech.
Vím o tobě všechno, Serkane.
- Vidělas mě v telce, co? - Ježíši.
Do prdele.
Pamatuju si tě.
Chtěla bys pak zajít ke mně?
Cože?
To vážně?
Já zoufale prosím o pomoc a ty mě zveš k sobě?
Ale pomůžeš mi, viď?
Jo.
Pomůžeš mi, že? Že jo?
Jo, pomůžu ti.
Máš v očích takový výraz...
Kdy mě představíš ostatním?
Hele, představím tě, ale zbytek je na tobě.
Ta, co hraje Haričinu sestru, má nový pořad.
Bude konkurz.
Přijď se ukázat. Znáš ten text?
To hrávala Arzu.
Arzu hraje Hariku.
Zatím.
VOLÁ MANŽA NECATI
Co je to?
Brokolicová polévka a losos. A salát.
Máme i chleba.
Přísahám, že zešílím.
Já taky zešílím.
Co to jako je? Nemůžu každý den vařit.
Prostě ne. Někoho si najmi.
Najmi? Handan, ty ses zbláznila.
Najmout si kuchařku? Mám zkrachovat?
„Najmi kuchařku, zaplať taxík.“ Losos.
- Proč losos? - Nekřič na mámu a někoho najmi!
Já mám brokolici rád.
Klidně ji sním.
Vážně? Odkdy ty...
Zavolej mi.
Handan, chtějí peníze.
Stáhnu tě s sebou.
- Handan. - Handan, tak jdi usmažit rýži.
Prosím tě, proboha.
Tohle je plýtvání penězi.
- Mlč, idiote! - Idiote?
Jestli mě budeš pokoušet,
v té polévce tě utopím.
Já mám hlad!
SMAŽENÁ RÝŽE
Handan, ještě tu rýži nemáš?
Dej tam i těstoviny.
Sakra.
VOLÁ AKIF
- Co chceš, proboha? - Handan.
Přestaň mi pořád volat.
Na Handan zapomeň. Je pryč a už se nevrátí.
Hele, jestli mi ještě zavoláš, řeknu všechno Necatimu.
- Nebuď hloupá, Handan. - Slyšíš? Řeknu mu to.
Nech mě mluvit.
- Do háje! - Nezavěšuj.
- Co vyvádíš? - Sakra.
Bože, prosím, osvoboď mě z toho.
Mám toho dost. Prosím, Bože.
Prosím tě. Prosím, už to ukonči.
Máš žízeň? Tak pojď.
TAKSIMSKÉ DIVADLO
Dlužím vám omluvu.
Věřte mi, když říkám, že se stydím.
Ale způsobily to ty prášky.
Už je neberu a jsem v pořádku.
Vás taky obtěžovala?
Menší incident.
A tys ji přivedl sem?
Paní Arzu.
Jsem jiná, než si myslíte.
Chci se vám všem co nejupřímněji omluvit.
Jsem vaše velká fanynka.
Levente? Je herečka.
Jaký byl tvůj poslední projekt?
Byl to krátký film.
Jak krátký?
Jako klasický krátký film.
A o čem byl?
Herečka
se ocitne v reklamě na šampon, kterou natáčela,
a začne žít život postavy.
- Jo, tak nějak. - To zní dobře.
No... jo, bylo to fajn, jasně.
Víš, potřebujeme někoho do role Haričiny starší sestry,
ale to bys asi nezvládla.
Pane, vyzkoušejte si mě.
Nic víc si nepřeju, ano?
Tak ji nech, Levente.
Ukaž se, kočko.
Pobavíme se.
Tak jo.
Zhasněte, ať se dostane do nálady.
Každé ráno čekám, že se to dozvím.
Že ses předávkovala v nějaký díře.
Pouhá ta představa
mi každé ráno zlepší náladu.
Ale pak se za sebe stydím.
Ptám se,
jak může někdo toužit po smrti vlastní sestry?
Potom zas uděláš nějakou hloupost, Hariko,
a přinutíš mě s tou hanbou žít.
Myslím si:
„Chci, aby umřela. Můžu s tou hanbou žít, když umře.“
Ale ty neumíráš.
Proč ne?
Proč neumíráš, Hariko?
Proč pořád žiješ?
Proč jsi pořád tady?
Ty se nestydíš, že jsi naživu?
Jde ti jenom o to, abych žila v hanbě?
Tak prosím.
Do toho, Hariko.
Zemři a zahanbi mě.
Hariko, prosím.
Prostě zemři. Zemři už a zahanbi mě.
Do toho, Hariko.
Zemři a zahanbi mě.
Zahanbi mě, Hariko!
Já tě prosím! Prosím, zemři, Hariko.
Zemři a zahanbi mě.
Prosím tě, Hariko. Prosím.
Úžasné.
Dilaro, produkční ti zavolá, kdy budeme zkoušet.
Rozvrh se pořád mění.
Někdy zkoušíme pozdě do noci.
- Do noci? - Jo.
Dobře, pane.
Gratuluju.
- Serkane, mám to! - Serkane?
Přijdu pozdě na natáčení.
Arzu? Jsem tak nadšená, že s vámi budu hrát!
Vítej. Vítej mezi námi.
Tak jo.
PŘÍCHOZÍ HOVOR
Děti, zpomalte.
- Mám hlad. - Neboj, hned rozpálím gril.
- Necati, obsaďte náš stůl. - Dobře. Pojď, tati.
- Pomalu. - Běžte.
Co to děláš?
- Tím ta rajčata zničíš. - Loupu je.
Dej mi to, proboha.
Vezmi si tohle, dej to sem.
Tohle hoď sem.
Proč tady není Akif?
Je na služební cestě, mami.
Tak to vždycky začíná.
- Na služební cestě. - Co tím chceš říct?
Nedalas mu dítě.
Tak co má dělat? Hledá štěstí jinde.
Dost, mami! Nech toho!
Mlč! Jsi ostuda celé naší rodiny.
Tati, řekni něco, ano?
Prosím, řekni něco.
- Co? - Ale nic, tati.
Je to dobré, ochutnej.
Hele! Chytej!
Švagrová?
Feride.
Proč je vůbec posloucháš, co?
Vůbec si jich nevšímej.
Maminko!
Zlobíme se na tebe.
Táhni do řiti.
Hej, kámo! Dej to sem.
- Co děláš? - Na Necatiho účet.
- To nemůžu vypít. - Ale jo.
Můžeš.
Něco ti řeknu, ale zůstane to mezi námi, jo?
Tajemství.
Budu hrát v divadle. Přijď na zkoušku.
Neseď s brekem doma a dělej mi společnost.
Tvůj bratr mě tam navíc nepustí samotnou.
Choď se mnou.
Co mu řekneš?
Že mám kurz vaření nebo tak.
Něco už vymyslíme.
Neboj, to zvládnu.
Tak jo.
Handan?
Ty piješ pivo?
Kdybys tušil, co dalšího Handan dělá.
Debile.
Jsi unavený?
Už jsme skoro tam. Tak pojď.
Všechno to pobíhání ho unavilo.
Jsi unavený, tati?
Handan ti uvaří lipový čaj.
Dá ti k tomu koláčky nebo ovoce.
Bude ti líp než kdy dřív.
Může mi někdo pomoct?
Kurva.
Ticho! Nekřič, nebo tě zabiju.
Mlč.
Kde jsou prachy?
Kde jsou prachy, Handan? Mluv!
Jaký prachy? Cože?
Hele, co mi udělali.
Mluv. Kde jsou prachy?
Hele, v nemocnici mi dávali elektrošoky.
Nevzpomínám si.
Tak mi to vysvětli. Jaký prachy?
Děláš si ze mě prdel?
Dar od instituce v hnědé tašce. Kde je?
Kde bych vzala hnědou tašku, sakra?
Ježíši!
Kde jsou ty peníze, co každý měsíc dáváme bokem?
Aha, už chápu. Vy dva blbci spolu kradete.
Co jste do háje zač?
- Mám ti uvěřit, že jsi blázen? - Pusť mě.
Máme spolu utéct. Koupil jsem dům.
Utíkáš s někým jiným? Proto mi ty prachy nechceš dát?
Na to už je pozdě. Instituce o tom ví.
Handan?
Co se děje?
Chudinko, jsi unavená?
Ale prosím tě.
Pojď, proboha, děti potřebujou umýt.
Přísahám, že se zabiju.
Pojď.
Deprese, smíření.
Ale nesmiřuj se s tím.
Handan?
Jsi šťastná?
Možná žiješ můj život, co?
Přísahám,
že to rozlousknu.
Neboj se.
Něco se pokazilo,
ale ne napořád.
Musí se to ještě víc pokazit.
Hrej svou roli.
Prostě hrej svou roli.
BELINDA
Nehrej Handan.
Buď Handan.
A odnášel je pryč a ven.
Muž s pytlem.
To každý večer ten muž dělával.
Muž s pytlem.
Kdysi dávno chodíval
po městě muž s pytlem.
Do pytle děti strkával
a odnášel je pryč a ven.
To každý večer ten muž dělával,
muž s pytlem.
Muž s pytlem.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
NEBEZPEČÍ ÚRAZU ELEKTRICKÝM PROUDEM
„Vaše lhůta skončí za 24 hodin.
Naše instituce vás zítra naposledy navštíví.
Přejeme hezký den.“
Handan?
Pamatuješ si, jak jsme se poznali?
Ne.
Na svatbě mého bratrance.
Bylo tam šíleně lidí.
Myslel jsem na to, jak moc bratrance nesnáším.
Pak jsem se otočil.
A tam ty.
Přísahám, vzplanul ve mně oheň.
Neskutečný oheň.
Neovládl jsem se.
„To je hrůza, co mám dělat?
Musím s ní mluvit.
Potřebuju záminku.“
Tak jsem se vydal ke tvému stolu.
Řekl jsem: „Promiňte, že ruším, ale takhle to nejde.
Buď naše stoly posuneme blíž, nebo dál od sebe.
Nedá se tudy chodit.“
Podívala ses na mě.
Pořád ses dívala. A řeklas: „Dejme je k sobě.“
Ach, Handan, miláčku. Je to jaksi jiné.
Je to úplně jiné, Handan. Ach, Handan.
- Necati. - Jo?
- Trochu jsem rozbila auto. - Klidně.
Klidně, Handan, klidně ho rozbij.
Handan?
- Ukážeš mi to tetování? - Ne.
Dobře. Nebudu se dívat, Handan.
Ach, Handan.
- Konečně! - Konečně, Handan!
- Je tam. - Je to tady!
Celou dobu je tam.
Celou dobu tady byl, Handan, celou tu dobu tady byl.
MILÝ NECATI, DÍKY ZA...
Máma se vrátí, že jo?
Vrátí se.
Handan Gülverenová?
Vezměte si to. Je konec.
S vaší institucí končím, tumáte.
Musím vás odvézt na stanici.
Prosím.
Pojďte.
Promiňte, řeknete mi, o co jde?
- Později. - Hele.
Nevím nic o taškách, institucích ani penězích.
Jsem herečka
a dnes je můj velký den, budu stát na jevišti.
Dobře. Počkejte na poručíka.
VOLÁ FERIDE - MANŽA NECATI - TCHYNĚ
HANDAN! KDE JSI? CO JE TO ZA DOPIS?
CO DĚLÁŠ?
- Vítejte. - On?
Tři šálky čaje.
- Už můžete jít. - Děkuji.
Přísahám, že nemám nic společného s žádnými institucemi...
ZNIČENÍ VEŘEJNÉHO MAJETKU
Co je to?
Zničené trafo. Máte pojištění?
Já nevím. Asi jo.
Dobře. Sepíšou s vámi výpověď a můžete jít.
Co máte v tašce?
Hotovost?
Propána.
Zastavte!
To je moje!
Mluvím turecky, ne arabsky.
Dobře, sakra! Je vaše!
TAKSIMSKÉ DIVADLO HARIKA A TI DRUZÍ
Stihla jsem to! Jo!
Pane? Haló?
Jsou šílené zácpy, přísahám.
Taxíky nezastavovaly.
Jdeš pozdě, ne?
Omlouvám se, opravdu.
Všem se moc omlouvám. Hned se připravím.
Líčení mám základní, nachystám se sama.
Není třeba, Dilaro.
Nebo Handan?
Můžu to vysvětlit, vážně.
Handan?
Vysvětli manžela, dvě děti
a to, že pracuješ v bance a nejsi herečka.
Tys mě sledovala?
Sledovalas mě?
Navíc...
Co na tom záleží? Jsem přece dobrá, ne? Pane?
Viděl jste mě, líbila jsem se vám, vzal jste mě.
A přece nemůžete začít hrát
bez Haričiny starší sestry, že?
To ne.
Ale to jsme už vyřešili.
Včera jsme zavolali Pelinové.
Ta naštěstí přišla a pomůže nám.
Její pořad už nevysílají, takže má čas.
Cože?
Co budu dělat já?
Nic, Handan.
Nebudeš dělat nic. Máš padáka.
Padáka?
Proboha, lidi, nemůžete mě vyhodit.
- Díky mně hrajete. - Teda.
To mi nemůžete udělat.
Máte vůbec ponětí, co jsem tomu musela obětovat?
Co jsem musela dělat, abych mohla na jeviště?
Co?
Serkane.
Tak řekni něco.
Řekni něco, Serkane.
Pane, mohla bych dělat jednu z tanečnic vzadu.
Hlavně když budu na jevišti. Prosím.
Tanečnice, to je dobrý nápad.
Ale těch máme dost.
Zlato, máš utrum. Končíš, Handan.
Jasný? Je konec. Nehraješ s námi, neexistuješ.
Jasný? Tak běž, čau.
Tak jo, všichni do práce. Světla?
Připravená, pane.
Že neexistuju?
TAKSIMSKÉ DIVADLO
Dej mi tu tašku!
Uhni, ty vole! Ty jsou moje, neber mi je!
Prosím vás! Vždyť on mi je sebral.
Jo! Jo, stop!
Úchvatné!
Úchvatné.
Dámy a pánové, máme hotovo!
Hotovo!
Velký potlesk pro Dilaru Başaranovou.
Byla jsi okouzlující, Dilaro. Jsi úžasná.
Bravo.
Zastavte vodu. Župan!
Přineste židli.
Je konec?
Bylas fantastická. Pojď sem.
Dej to sem. Sežeň jí župan.
Bylas úchvatná.
Hned jsem věděl, že Handan zvládneš jenom ty.
Uvidíš. Z té reklamy bude celý seriál. Úchvatné!
Pojď sem.
BELINDA KOUZELNÝ RODINNÝ ŠAMPON
Překlad titulků: Lucie Olešová