Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- תיאטרון טקסים -‬
‫- הריקה והחבורה -‬
‫- פרסי התיאטרון 2020‬ ‫דילרה בשראן -‬
‫"משפחת גולברן.‬
‫"לגברת הנדאן יש בת ובן.‬
‫"היא עובדת בבנק במשך היום,‬
‫"ומכינה דולמה למשפחה שלה בערב.‬
‫"רעיה טובה לבעלה‬
‫"ואימא טובה לילדיה.‬
‫"חופפת את השיער עם בלינדה כל לילה‬ ‫כדי לשטוף מעליה את העייפות..."‬
‫- שמפו בלינדה -‬
‫די. מספיק!‬ ‫-תעזבי אותי!‬
‫מתוק שלי!‬ ‫די לדחוף. תיכנסו יפה לאוטו, קדימה.‬
‫יופי.‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫אני ממש מצטערת, אבל המתוקים הקטנים שלך‬ ‫יכולים לשחק יותר בשקט?‬
‫את יודעת, זה קצת מפריע לי לעשות חזרות.‬
‫תודה.‬ ‫-בטח.‬
‫אגב, אכפת לך לעשות סקס יותר בשקט?‬
‫את יודעת, זה קצת מפריע לנו לישון.‬
‫תודה.‬
‫זו לא פרסומת לשמפו?‬
‫את מורידה את החלוק ונכנסת למקלחת,‬
‫שני צילומים מתחת לישבן ושניים מעליו,‬ ‫ואז את נושכת את השפה ונראית סקסית.‬
‫זה הכול.‬
‫לא מכינים דולמה בפרסומת לשמפו.‬
‫דולמה? ברצינות?‬ ‫-זה מותג חדש. אמרתי לך.‬
‫מותק, אמרת לי שזה מותג חדש,‬
‫אבל לא אמרת לי שהבעלים הם מוכרי אגוזים.‬
‫אמרת שטימו מביים ושקוראים לשמפו "בלינדה".‬
‫לא הזכרת שום דבר מזה כשחתמנו על החוזה.‬
‫אני נשבעת לך, אנחנו מדהימים.‬ ‫ברצינות, כל הכבוד.‬
‫אז בפרסומת הראשונה שלנו,‬ ‫זה המסר שאנחנו מעבירים?‬
‫"תעבדי בפרך תמורת פרוטות כל היום,‬
‫"ואז תחזרי הביתה ותמשיכי לעבוד.‬
‫"תגהצי, תנקי את הבית, תכיני דולמה.‬
‫"תהיי רעיה ואימא."‬
‫זה המסר? זין על זה...‬
‫שמעת מה היא אמרה?‬
‫בסדר, אייצ'ה. בסדר.‬
‫אין לי כוח לדבר על זה יותר.‬
‫אני לא רוצה לשחק אימא במשפחה דפוקה‬ ‫שעושה פיקניק ומנגל כל סוף שבוע.‬
‫פשוט נשלם את הקנס ונבטל את החוזה.‬
‫מותק, הקנס על ביטול הוא 75,000 לירות.‬ ‫אי אפשר לעשות את זה.‬
‫נטו?‬ ‫-כן, נטו.‬
‫אני אומרת לך, זה ירושש אותנו.‬
‫מתי הצילומים מחר?‬
‫מוקדם בבוקר, לדעתי.‬
‫טוב, אבל כל הקטע של הדולמה...‬
‫דילרה, אני חייבת לסיים.‬ ‫נדבר אחר כך. בסדר, מותק?‬
‫נשיקות.‬
‫שאלת את הבמאי שאלות רלבנטיות?‬
‫נניח, מה המוטיבציה של הדמות של הנדאן?‬
‫אילו צבעים מתאימים לה? אלה הדברים החשובים.‬
‫או ששאלת אותה את השאלות שמעניינות אותך?‬ ‫נניח, איזה בעל חיים מייצג אותה?‬
‫בעל חיים!‬ ‫-תפסיקו, חבר'ה.‬
‫קודם צריך להכין את המפה האסטרולוגית שלה.‬
‫נכון, רעיון טוב.‬ ‫-אני צוחק.‬
‫רגע, דילרה, תקשיבי.‬ ‫בלי צחוק, יש לי שאלה רצינית.‬
‫את יודעת, את לא מכירה הרבה נשים כמו הנדאן.‬
‫איך זה יעבוד?‬ ‫הלכת לסדנת בישול ולמדת להכין דולמה?‬
‫תקשיבו, חבר'ה,‬
‫כדאי לכם ללמוד ממני‬ ‫ולקחת את העבודה קצת יותר ברצינות.‬
‫יודעים מה? אולי לקחת את העבודה ברצינות‬ ‫זו בקשה מוגזמת.‬
‫רק תשננו את הטקסט שלכם. נכון, ארזו?‬
‫"מותק! תזכיר לי, מה השורה שלי?"‬
‫מותק, סתם צחקנו איתך.‬ ‫-מותק!‬
‫את יודעת שזה רק מקנאה.‬
‫בסדר.‬
‫כל הכבוד, סרקן. ישר רצת לספר לכולם.‬
‫מותק, רק צחקנו. תירגעי, בסדר?‬
‫בסדר, סרקן.‬ ‫לא נדבר יותר על השמפו, עזוב את זה.‬
‫תנסי ליהנות קצת.‬
‫לחיים!‬ ‫-קדימה.‬
‫"יום הולדת שמח, דילרה..."‬
‫אתה עשית את זה, נכון?‬
‫"תיהני מהגיל החדש שלך, דילרה‬ ‫-...מהגיל החדש שלך, דילרה‬
‫"תביעי משאלה והיא תתגשם, דילרה"‬
‫כן, דילרה!‬
‫"כמה טוב שאת איתנו..."‬
‫- בלינדה‬ ‫מזל טוב לסלבריטאית הקסומה שלנו! -‬
‫אולי די, מותק?‬
‫התנצלתי 1,000 פעמים.‬
‫העוגה הייתה הרעיון של ארזו, לא שלי.‬
‫אתה שוכב עם ארזו?‬
‫בחייך!‬
‫תקשיב, תגיד את האמת. אני לא אכעס.‬
‫אבל אם אתה משקר לי,‬ ‫אני אמרר לך את החיים, סרקן.‬
‫די, דילרה. בחייך, מספיק.‬
‫היא רוצה את כל מה שיש לי. הכול.‬
‫אותך, את התפקידים שלי...‬
‫שמעת מה היא אמרה לג'ם?‬
‫היא אמרה לו שהיא הייתה‬ ‫מתאימה בהרבה לתפקיד של הריקה.‬
‫אתה מאמין?‬
‫הבדיחה הכי קצרה בעולם.‬
‫היא לא יכולה לשחק‬ ‫אפילו את הנעליים של הריקה.‬
‫תשכח מהדמות עצמה, אפילו לא את הנעליים שלה!‬
‫תקשיבי, אל תישארי בדמות של הנדאן.‬ ‫אין לי כוח אליה.‬
‫- בלינדה‬ ‫השמפו הקסום של המשפחה שלך -‬
‫ברוכה הבאה, דילרה.‬ ‫-בואי נכניס אותך לתלבושת.‬
‫נהפוך אותך לאישה נשואה.‬
‫בטח.‬ ‫-בואי, בבקשה.‬
‫כמובן.‬ ‫-בסדר.‬
‫טימו!‬ ‫-ואו! דילה!‬
‫דילה.‬
‫אוי, מותק... למה הכנסנו את עצמנו?‬
‫אני יודע. נסיים מהר. אל תדאגי, מותק.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני רוצה להכיר לך את הילדים.‬
‫נתראה. תתכונני.‬ ‫-אחזור בקרוב.‬
‫השמות שלהם בתסריט הם ממטג'ן ואיישגול.‬
‫ברור.‬
‫דילרה.‬
‫אנחנו מעריצים שלך.‬
‫תודה.‬
‫ילדים, תכירו. זאת המטפלת שלכם.‬
‫אמרנו להם שאת המטפלת כדי לא לבלבל אותם.‬
‫הבנתי.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬
‫יפה!‬
‫היי, דילרה.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-ועוד איך.‬
‫אני נשבע לך, רק חיכיתי שתבואי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני נג'טי, בעלך. כלומר, בעלך ב...‬
‫אני טונג'אי. אני משחק את נג'טי.‬
‫אני משחק את בעלך. אני טונג'אי.‬
‫בואי...‬
‫נעשה סלפי למזכרת.‬
‫רק תתקרבי קצת...‬
‫אכפת לך להירגע קצת?‬ ‫-אין בעיה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-בוא, בבקשה.‬
‫זה לא פועל. איפור? איפור.‬
‫תעמוד כאן, בבקשה.‬
‫ככה?‬ ‫-כן.‬
‫תן לי לראות.‬ ‫-בסדר.‬
‫זהו?‬ ‫-לך לשירותים ותסדר את זה.‬
‫לך.‬ ‫-טונג'אי הלך. עכשיו נג'טי פה.‬
‫דילרה, אני אשתף את התמונה ואתייג אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫גם את תוכלי לתייג ולשתף אותה.‬ ‫-ברור.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-זה יהיה מדהים.‬
‫אדוני הבמאי, סליחה שאני מפריע לשיחה שלך.‬
‫בתיאור הדמויות כתוב שהמשפחה ממרכז אנטוליה,‬
‫אז חשבתי לעשות מבטא. מה דעתך, בוס?‬
‫אחי, אין לך שורות בסצנה הזאת.‬
‫בסדר.‬
‫כן? בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫הוא אפילו לא קרא את התסריט.‬ ‫-קדימה!‬
‫מה נסגר, אחי?‬
‫כולם מוכנים? קדימה.‬ ‫-מוכנים.‬
‫מתחילים.‬
‫בסדר, חבר'ה, כולם מוכנים לבלינדה?‬
‫אחת, שתיים, שלוש, אקשן!‬
‫קאט!‬
‫אחי, היא עוד לא התקלחה. מה אתה מריח?‬
‫סליחה. אני אתקן את זה.‬
‫קאט!‬
‫הנדאן, תהיי עדינה, בבקשה.‬
‫עצרו! דילה, מותק, אני רוצה רגע אמיתי.‬
‫תאמיני בהנדאן.‬
‫היא אישה מסורה שאוהבת את בעלה ואת ילדיה.‬
‫השפם הסיח את דעתי, אדוני.‬ ‫הוא לא נשאר במקום. סליחה.‬
‫בואו נצא להפסקה ונשתה קצת תה.‬
‫זה הזמן לתה?‬
‫שלוש, שתיים, אחת, קדימה. לא! עצרו!‬
‫- אולפני די-אן-טי -‬
‫קאט! זה לא עובד. שוב.‬
‫חבר'ה, אני מבקשת,‬
‫אם אתם לא עובדים, תפנו את הסט.‬
‫כן, חבר'ה.‬
‫בבקשה.‬
‫בוא, אדוני.‬ ‫-אם אתם לא עובדים, לכו.‬
‫בבקשה!‬ ‫-בסדר. בבקשה.‬
‫תיהני.‬
‫דילה, מותק, את בסדר?‬
‫לא, אני לא בסדר.‬
‫המים קפואים.‬ ‫העור שלי מקומט. תראה את הידיים שלי.‬
‫אני לא יודעת אם זה שמפו או דבק.‬
‫שנמשיך מחר?‬ ‫-לא, אחי.‬
‫בוא נגמור עם זה וזהו. אני לא מבזבזת‬ ‫עוד יום על השמפו המחורבן הזה.‬
‫פשוט נעשה את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואו נעשה את זה שוב.‬
‫ושוב ושוב.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני מוכנה.‬
‫טוב.‬
‫שלוש, שתיים, אחת, קדימה.‬
‫יופי.‬
‫את שוטפת מעלייך את העייפות עם בלינדה.‬
‫המקלחת מפיחה בך חיים חדשים.‬ ‫את מרגישה רעננה...‬
‫קאט. קאט!‬
‫מה הבעיה עכשיו?‬
‫תשכחי את דילרה. דילרה כבר לא קיימת.‬ ‫אני צריך את הנדאן.‬
‫הבית הזה, המקלחת, השמפו... כולם שלך.‬
‫תתחברי להנדאן הפנימית שלך.‬
‫היי! תסתכלי עליי!‬
‫אל תגלמי את הנדאן.‬
‫תהיי הנדאן.‬
‫בסדר?‬
‫את מסוגלת.‬
‫קדימה.‬
‫תשטפי את השיער.‬
‫כן. הפעם נצליח.‬
‫את הנדאן מכף רגל ועד ראש.‬
‫זהו זה.‬
‫את לא יכולה לעשות את זה! כבר נפסלת!‬
‫תני לי את זה! נו כבר!‬ ‫-לא!‬
‫תני לי!‬ ‫-לא!‬
‫תני לי את זה!‬ ‫-לא!‬
‫תני לי את זה! נו כבר!‬ ‫-אמרתי לא! די!‬
‫תני לי!‬ ‫-לא! השימפנזה שלי!‬
‫שימפנזה!‬
‫טימו?‬
‫שימפנזה!‬
‫טימו?‬ ‫-שימפנזה!‬
‫שימפנזה!‬
‫תן לי את הנחש שלי!‬
‫תן לי את הנחש שלי! נו כבר!‬ ‫-הוא שלי, לא שלך!‬
‫איפה כולם?‬
‫הנדאן?‬
‫למה התקלחת כל כך מאוחר? מה קורה?‬
‫זו בדיחה? אתה צוחק עליי?‬
‫לא. אני משחק שש-בש.‬
‫איפה הבגדים שלי?‬
‫היי, הנדאן.‬
‫טימו!‬
‫יש אשפה, גברת הנדאן?‬
‫הנדאן!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫למה את יוצאת לבושה ככה? את משוגעת?‬
‫אימא משוגעת!‬ ‫-בסדר, ילדים. שקט, די.‬
‫זוזו. שקט.‬
‫הנדאן, מה קרה?‬
‫תקשיב, מספיק, בסדר? צחקנו, נהנינו,‬
‫אבל אני מתחילה להתעצבן, מר טונג'אי.‬
‫אני רצינית.‬ ‫-מי זה טונג'אי?‬
‫מר נג'טי, ברצינות...‬
‫"מר נג'טי"?‬ ‫-מספיק! זה מטומטם!‬
‫איזו מתיחה מחורבנת!‬
‫איפה כולם? איפה הצוות? איפה הטכנאים?‬
‫איפה הבמאי? איפה כולם?‬
‫מה עשיתם? שמתם לי משהו בשמפו המטומטם?‬
‫שאלוהים יעזור לנו.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫איפה כולם?‬ ‫-אבא, הוא צעק עליי.‬
‫כולם כאן, הנדאן. הם יהיו כאן.‬ ‫די, תירגעי. זה בסדר.‬
‫זה בסדר, הנדאן.‬
‫פשוט תישארי פה. תישארי פה.‬
‫בואו, ילדים. בוא, חמוד. בואי, מתוקה.‬
‫לכו לחדר שלכם. אל תרעישו, בסדר?‬
‫קדימה, לכו לחדר. לכו, קדימה.‬
‫הנדאן! הנדאן, מה את עושה?‬
‫השתגעת?‬ ‫-מה אתה עושה? נג'טי!‬
‫הנדאן, מספיק!‬ ‫-טונג'אי, עזוב אותי!‬
‫את לא יכולה לצאת ככה!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫מספיק! לך תזדיין!‬
‫מה לעזאזל אתה עושה? מה אתה עושה?‬
‫נמאס לי מהמתיחה הדפוקה שלכם,‬ ‫נמאס לי מהעבודה הדפוקה הזאת ונמאס לי מכם!‬
‫איפה לעזאזל הבגדים שלי? איפה הם?‬
‫מותק, התקלחת בבגד ים?‬
‫אני נשבעת שאני אזיין אותך.‬ ‫איפה הבגדים שלי? אני אזיין אותך!‬
‫אני אצרח!‬ ‫-בסדר, הנדאן. תירגעי.‬
‫אני אביא לך אותם, מבטיח.‬
‫חכי כאן ואל תעשי כלום, טוב?‬
‫מהר!‬ ‫-בסדר.‬
‫רק אל תצאי למרפסת, הנדאן. אל תצאי.‬
‫הנה, הנדאן. הבאתי לך, הנה.‬
‫מה זה?‬
‫הבגדים שאת לובשת.‬
‫זה וזה. הבאתי את שניהם.‬
‫בסדר, עכשיו לך.‬
‫את מתביישת ממני?‬
‫מניאק דפוק.‬
‫בחייך, הנדאן!‬
‫הנדאן.‬
‫הנדאן?‬
‫קח את זה.‬
‫הנדאן, מה את עושה?‬ ‫-לכו תזדיינו שניכם, אתה והנדאן!‬
‫הנדאן, מה את עושה?‬
‫לאן את הולכת? אני מתחנן, הנדאן.‬
‫אני מתחנן, תמסרי להם ד"ש, הנדאן.‬
‫בסדר? תשמרי על עצמך. תתקשרי אליי כשתגיעי.‬
‫היא הולכת להורים שלי. היא מתגעגעת אליהם.‬ ‫אני נשאר פה עם הילדים.‬
‫טוב, נתראה.‬
‫- בלינדה -‬
‫ללבאזים, בבקשה.‬
‫הנדאן!‬
‫חכה כאן, אני אלך להביא כסף.‬
‫שברת את הדלת!‬
‫תשלם למונית, בסדר? אין לי כוח לזה.‬
‫מה נסגר?‬ ‫-זין על השמפו הזה.‬
‫ידעתי שזה יהיה מחורבן, לעזאזל.‬
‫מי מכין דולמה בפרסומת לשמפו?‬
‫אין לי כוח לחרא הזה.‬
‫מה קורה כאן? היי!‬
‫אני הולכת לישון חודש שלם, סרקן.‬
‫אל תעיר אותי, בסדר?‬
‫מי את?‬
‫טריק נחמד,‬
‫פשוט להתפרץ לבתים של מפורסמים.‬
‫קומי. אני לא רוצה להתקשר למשטרה בשעה כזאת.‬
‫גם אתה חלק מזה, מה?‬
‫לא תצליחו לעבוד עליי, סרקן.‬
‫פשוט תפסיקו כבר!‬
‫קדימה. לך לשלם למונית.‬
‫מי צועק ככה? אני מנסה לישון.‬
‫לא אמרתי לך‬ ‫ששקרים הם הדבר היחיד שאני לא אקבל?‬
‫סרקן, מי זאת?‬
‫מי אני? מי את?‬ ‫-מה קורה כאן?‬
‫תירגעי.‬ ‫-היא גם לובשת את הבגדים שלי.‬
‫נוסעים למקום אחר. קדימה, סע.‬
‫שנייה, אני כבר מביאה לך את הכסף.‬
‫כבר טיפלתי בזה.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫תיהני.‬
‫טוב, פשוט תגידו לי את האמת, אני לא אכעס.‬
‫כולכם ידעתם שסרקן שוכב עם ארזו?‬
‫גברתי, לא רק אנחנו ידענו.‬
‫זה מופיע בכל העיתונים.‬
‫שיט.‬
‫שיהיה לך לבריאות.‬
‫לבנט, תלווה לי 200 לירות.‬ ‫אני צריכה לשלם למונית.‬
‫אנחנו מתקדמים די מהר. אולי נכיר קצת קודם?‬
‫אני לבנט.‬
‫די כבר, לבנט. מה פתאום "להכיר קצת"?‬
‫אני דילרה, אחי.‬
‫אני לא מכיר אותך.‬
‫תפסיקו, חבר'ה. ברצינות, זה ממש לא מצחיק.‬
‫ג'ם, תגיד משהו, בחייך.‬
‫גברתי, בדיוק סיימנו חזרה.‬ ‫נשתה משהו ונלך הביתה.‬
‫ברור, אחי, כמו תמיד.‬ ‫-אבל אנחנו לא מכירים אותך.‬
‫את לא חלק מזה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אולי תלכי?‬
‫אל תיגע בי. מה אתם עושים?‬ ‫-תירגעי.‬
‫מה המשחק הדפוק הזה?‬ ‫-גברתי.‬
‫אתם מנסים לשגע אותי?‬
‫גברתי.‬ ‫-אלוהים! אל תיגע בי.‬
‫אני אזיין אותך.‬
‫את באת הנה.‬ ‫-בסדר!‬
‫מצטער.‬ ‫-מה "בסדר"?‬
‫זוז!‬
‫אחי, אני מחכה לנוסעת. מה אתה לא מבין?‬ ‫-היי, זהירות!‬
‫חביבי! זאת המונית שלי.‬
‫קדימה.‬
‫לך לעזאזל.‬
‫לכי לעזאזל בעצמך! פשוט סע, אחי.‬
‫תקשיבי, אם אין לך כסף...‬ ‫-נראה לך שהייתי לוקחת מונית בלי כסף?‬
‫ניסע לבית שלי. יש לי שם מזומן.‬
‫כן?‬
‫דירה שמונה?‬ ‫-כן.‬
‫דירה שמונה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אתה יכול בבקשה להחזיר אותי‬ ‫למקום שאספת אותי ממנו?‬
‫- בלינדה -‬
‫הנדאן, 373 לירות.‬
‫בזבזת 373 לירות. מה עובר עלייך, הנדאן?‬
‫למה שאישה נשואה‬ ‫תוציא 373 לירות על מונית באמצע הלילה?‬
‫גם השארת כאן את הטלפון שלך.‬ ‫דאגתי נורא. כל כך דאגתי.‬
‫אני נשבע שזה לא בגלל הכסף.‬
‫מה קורה איתך, הנדאן? באלוהים.‬
‫את בסדר? מה קרה?‬
‫גם הורדת את הטבעת שלך.‬
‫אני מתחנן, אל תורידי אותה שוב, בסדר?‬
‫את חייבת לענוד אותה.‬
‫אנחנו תקועים.‬ ‫-בסדר?‬
‫למה אתה מריח אותי?‬
‫כי... כי אני אוהב אותך, זיינפ.‬
‫אבל אתה היורש‬ ‫של אימפריית הנדל"ן ג'בהרולגו.‬
‫לא, אני פיקרט. רק פיקרט.‬
‫גבר מאוהב.‬
‫לעזאזל! הנדאן!‬
‫יורדות לי דמעות, הנדאן.‬
‫הנדאן, מה את עושה? את בסדר?‬
‫אני יכולה לישון פה הלילה?‬
‫שתית?‬
‫אני עייפה נורא. בבקשה.‬
‫בסדר, הנדאן.‬
‫זה לא לעניין, הנדאן. תפסיקי.‬
‫בבקשה. הנדאן.‬
‫מחצת לי את הבוהן, הנדאן. מחצת אותה!‬
‫הנדאן!‬
‫הנדאן, אני נשבע, אם לא תפתחי,‬
‫אני אחטיף לך מכות. אני נשבע...‬
‫את צריכה לנוח, הנדאן.‬
‫לכי לישון. נדבר בבוקר.‬
‫ננהל שיחה רגועה כבעל ואישה.‬
‫הנדאן, שתית?‬
‫היא לא עונה.‬
‫זה רק סיוט מחורבן.‬
‫זה יעבור בבוקר.‬
‫זה יעבור.‬
‫זה יעבור, נכון?‬
‫זה יעבור.‬
‫מה זה? מתי היא עשתה את זה?‬
‫מוזר. זה לא יורד.‬
‫מה הקטע?‬
‫מה? איך?‬
‫מה זה, הנדאן? קעקוע חינה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה חדר השינה שלי.‬
‫מתי עשית קעקוע?‬
‫אתמול בלילה?‬ ‫-צא.‬
‫הנדאן, יודעת מה?‬
‫זה נראה מדהים.‬
‫מה דעתך על "אימון בוקר" זריז? מה את אומרת?‬
‫אל תהיה מגוחך. צא.‬ ‫-מה? למה? חכי, הנדאן.‬
‫חמש דקות.‬
‫הילדים. ילדים! הילדים ישמעו.‬
‫הם לא ישמעו.‬ ‫-ילדים!‬
‫שלוש דקות. נהיה בשקט.‬
‫נג'טי, פשוט לך.‬ ‫-רק...‬
‫לא. לא, נג'טי.‬ ‫-חכי רגע, הנדאן. רגע.‬
‫חכי.‬ ‫-ממטגול! איישג'ן!‬
‫מתוקה, עזבי את הטאבלט.‬ ‫הביצים שלך יתקררו. קדימה.‬
‫ממטג'ן, הנה הביצים שלך.‬
‫תאכל קצת לחם עם הנקניקייה.‬ ‫תאכל את הלחם שלך.‬
‫הנה. תאכל לחם.‬ ‫גם את. תאכלי לחם עם הנקניקיות.‬
‫הנדאן.‬
‫אני לא רוצה ביצים!‬
‫אז תאכל חרא!‬
‫תאכל את זה. קדימה.‬
‫הנדאן, קחי. הנה.‬
‫מהר! תאכלו לפני שהאוכל יתקרר.‬
‫מתוקה, בבקשה תנמיכי את זה.‬
‫ממטג'ן, אני רוצה לראות אותך‬ ‫אוכל את הביצים.‬
‫קדימה. הנדאן, קחי קצת מזה.‬
‫שלא יהיה לך לחץ דם נמוך, בסדר?‬
‫קדימה, ממזר! תאכל!‬
‫מתוקה, אני מתחנן. בבקשה, תנמיכי.‬
‫תאכלי לחם. גם את, הנדאן.‬
‫נו כבר! כולם לאכול.‬
‫הנדאן, תקשיבי.‬
‫את יודעת שההורים שלי ופרידה באים הערב, כן?‬
‫בבקשה, תבשלי משהו. הכנתי ארוחת בוקר,‬ ‫אבל ארוחת ערב זה כבר מוגזם.‬
‫מה הכנת לפני כמה ימים? אה, מלון ממולא.‬
‫אבא אהב את זה.‬
‫ותשטפי מעצמך את הקעקוע לפני שאת יוצאת.‬
‫מה זה בכלל?‬
‫די, חמור! תן לאימא שלך לאכול.‬
‫מה אמרתי לך? תאכל!‬
‫מתוקה, תנמיכי בבקשה.‬ ‫-שקט!‬
‫הנדאן, איפה את, מותק?‬
‫את לא יכולה לאחר שוב. המנהל שאל עלייך.‬
‫אמרנו שנשתה קפה לפני העבודה.‬ ‫תפסיקי לעשות שטויות ובואי כבר. נשיקות.‬
‫אני מאחרת לעבודה.‬
‫יש לי עבודה?‬
‫אה, נכון.‬
‫הנדאן עובדת בבנק.‬
‫איזה בנק?‬
‫- הנדאן גולברן‬ ‫שירות לקוחות -‬
‫- 76 פוסטים, 132 עוקבים,‬ ‫197 ברשימת המעקב -‬
‫- עובדת בבנק / אימא למלאכים שלה -‬
‫- אהבה היא נדר שאסור להפר! -‬
‫- לגברים יש כבוד, לנשים יש צניעות! -‬
‫- חג שמח! -‬
‫- דילרה בשראן -‬
‫מה?‬
‫- בשראן עורכי דין‬ ‫בשראן תיירות -‬
‫מה לעזאזל? לא!‬
‫- הריקה והחבורה -‬
‫- הריקה והחבורה‬ ‫בכיכובה של ארזו אולג'ייטו -‬
‫ארזו?‬
‫ארזו המזדיינת.‬
‫- טרקאן -‬
‫- ברגוזאר קורל -‬
‫- ג'ם ילמאז -‬
‫רק אני נעלמתי? אלוהים.‬
‫הנדאן.‬
‫הנדאן?‬
‫הנדאן!‬
‫הנדאן.‬
‫-מה? מה את רוצה?‬
‫למה את כל הזמן אומרת "הנדאן"?‬ ‫על הזין שלי הנדאן!‬
‫מה? מה הבעיה?‬
‫מר אקיף רוצה לראות אותך במשרד שלו.‬ ‫הוא נראה כועס.‬
‫כועס?‬
‫מי זה בכלל אקיף? איפה המשרד שלו?‬
‫אקיף, מה?‬
‫אתה אקיף?‬
‫יש לי חדשות איומות, אקיף.‬
‫הנדאן לא כאן. הנדאן מתה.‬
‫הנדאן מתה. היא איננה.‬
‫דילרה כאן עכשיו.‬
‫אני דילרה.‬
‫דילרה בשראן.‬
‫אני שחקנית, בסדר?‬
‫תסתכל על הפנים שלי. תסתכל.‬
‫אני נראית כמו פקידה בבנק?‬
‫אני שחקנית!‬
‫זכיתי ב"תפוז הזהב"!‬
‫זכיתי בפרס אפיפה ז'אלה!‬
‫אתה מזהה אותי?‬
‫למה אף אחד לא מזהה אותי?‬
‫למה אתם לא מזהים אותי?‬ ‫אני דילרה בשראן! למה אתם לא מזהים אותי?‬
‫שאלוהים יעזור לי. אני משתגעת.‬ ‫זה מחרפן אותי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-גברת דילרה.‬
‫כולנו מזהים אותך.‬
‫באמת?‬
‫תודה לאל.‬
‫תודה לאל, זה נגמר. הכול נגמר.‬
‫גברת דילרה.‬
‫לא פה.‬
‫אז איפה?‬
‫תקשיב, אני אתבע את כל מי שהשתתף בזה.‬ ‫אני אתבע את כולכם, רק שתדעו.‬
‫זה מגוחך.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫מה זה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה זאת אומרת, הנדאן?‬
‫או דילרה?‬
‫פאק.‬
‫זין על החרא הזה!‬
‫זין על כל זה!‬
‫אוי, פאק.‬
‫אני תקועה כאן. אני תקועה!‬
‫פאק.‬
‫תרים.‬
‫את המכנסיים.‬
‫תרימי לי אותם.‬
‫אני אזיין לך את הצורה!‬ ‫תרים כבר את המכנסיים!‬
‫סליחה, חשבתי שאנחנו משחקים משחקי שליטה.‬
‫את חושבת שאני שמח, הנדאן?‬ ‫-סע.‬
‫הכול כמעט מוכן. קניתי כרטיסים למעבורת.‬ ‫-סע כבר!‬
‫אלוהים.‬
‫רוצה קצת? תאכל גזר. הנה, קח גם חסה.‬
‫בבקשה.‬
‫יופי. הנה.‬ ‫-כן, תמלא את זה.‬
‫תחזיקי את זה.‬
‫זהו.‬ ‫-בסדר.‬
‫תאכל. יופי.‬
‫רגע, קח לימון. תכף תקבל גם לחמעג'ון.‬
‫תשתה גם איירן, בסדר?‬
‫אימא.‬ ‫-כן?‬
‫אני ממש מצטער. זה לא קורה בדרך כלל.‬
‫הנדאן פשוט עייפה מהעבודה.‬
‫תביא לימון.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא לא יכלה אפילו להכין קיסיר?‬
‫הנה, מותק.‬
‫בבקשה. יופי. קחי קצת ארוגולה.‬
‫הנדאן, איפה קנית את זה?‬ ‫בדוכן ליד החוף? יש שם לחמעג'ון מעולה.‬
‫אני לא אוהב לחמעג'ון.‬
‫שתוק. הלחמעג'ון אוהב אותך. תאכל.‬
‫חכי לבעלך!‬ ‫-הוא מחנה את האוטו.‬
‫היי, אתה.‬
‫קח, קטנצ'יק. קדימה, תמלא את זה.‬
‫תאכל.‬ ‫-בתיאבון, אבא.‬
‫סבא עשה גרפס.‬ ‫-סבא עשה גרפס.‬
‫זה לא מנומס.‬
‫הנה הוא.‬
‫כן.‬ ‫-הנה הוא.‬
‫תאכלו.‬ ‫-קדימה, הנדאן.‬
‫זה לא טעים כשזה קר.‬
‫הנה.‬ ‫-תאכלו. תתנהגו יפה ותאכלו.‬
‫ערב טוב לכולם.‬
‫גיס! טוב שבאת.‬
‫אני צמא. תמזגי לי איירן.‬
‫היא אפילו לא טרחה להכין לנו דולמה.‬ ‫-בחייך, אימא.‬
‫הנדאן, מה קרה?‬
‫הנדאן.‬
‫את נחנקת? תגידי משהו.‬
‫תשתי איירן.‬
‫שקט, בבקשה.‬
‫בבקשה, תהיו בשקט.‬
‫תהיו בשקט.‬
‫פשוט תשתקו!‬ ‫-אני אטפח לך על הגב.‬
‫שקט!‬
‫הנדאן!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫העיניים שלה התגלגלו בחוריהן! ראיתם?‬ ‫-זה מהפלפל החריף!‬
‫הנדאן!‬
‫ראיתי שהעיניים שלה התגלגלו.‬
‫די. פשוט תעזבו אותי.‬
‫תעזבו אותי.‬
‫בבקשה, שזה ייגמר!‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, אלוהים. בבקשה.‬
‫- בלינדה -‬
‫זה ייגמר בקרוב.‬
‫כן, דוקטור.‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף,‬
‫אבל אני נשבעת שזו האמת.‬
‫פתחתי את העיניים וגיליתי שהפכתי להנדאן,‬ ‫אשתו של נג'טי המטומטם.‬
‫אבל אני לא היא,‬
‫ואף אחד לא מאמין לי.‬
‫אני דילרה. דילרה בשראן.‬
‫תראי,‬
‫אנחנו כאן כדי להקשיב ולעזור לך.‬
‫בבקשה, תמשיכי.‬
‫איך הפכת פתאום להנדאן?‬
‫תבין, דוקטור, אני שחקנית.‬
‫זה היה רק תסריט של פרסומת,‬
‫פרסומת לשמפו מגוחך בשם בלינדה.‬
‫חפפתי את השיער בצילומי הפרסומת,‬
‫ופתאום מצאתי את עצמי‬ ‫בחדר האמבטיה של הנדאן.‬
‫עכשיו אני תקועה פה,‬
‫וכל האנשים שאני מכירה לא מזהים אותי.‬
‫אפילו סרקן לא זיהה אותי.‬
‫סרקן?‬ ‫-אתה יודע, נו...‬
‫השחקן. סרקן גורסוי.‬
‫הוא החבר שלי.‬
‫כלומר, הוא היה פעם.‬
‫החבר שלך...‬
‫מר נג'טי יודע על זה?‬
‫דוקטור, אני מסבירה לך.‬
‫אני שחקנית.‬
‫אני אראה לכולכם!‬
‫אתם שומעים אותי?‬
‫לכולכם!‬
‫אני לא מקבלת את האבחנות שלכם!‬
‫הפרעה דו-קוטבית, נוירוזה, אנורקסיה,‬
‫הפרעת אישיות גבולית!‬
‫אני לא כאן‬
‫כדי לגרום לך להרגיש טוב, חביבי!‬
‫אני כאן‬
‫כדי לחיות.‬
‫לחיות!‬
‫אתם לא יכולים למחוק את הקיום שלי.‬
‫אתם לא יכולים לעצור אותי!‬
‫אתם שומעים אותי?‬
‫אתם לא יכולים למחוק אותי!‬
‫אתם שומעים אותי?‬
‫לא סיימתי. אדוני, לא סיימתי.‬ ‫מה אתה עושה? אדוני...‬
‫היי! לא! אל תיגעי בי.‬ ‫-תירגעי.‬
‫אסור לך לגעת בי!‬
‫לא תשתיקו את השיר שלי!‬ ‫-זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫פאק.‬
‫שיט.‬
‫שמו אותה בכיסא גלגלים.‬
‫אתם לא יכולים למחוק את הזהות שלי.‬
‫אני דילרה.‬
‫דילרה בשראן.‬
‫הנדאן?‬
‫יהיה בסדר, מותק. אני כאן, בסדר?‬
‫אל תדאגי בקשר לאגרטל.‬
‫זה בסדר. נקנה חדש.‬
‫זין על האגרטל שלך.‬
‫בסדר, הנדאן. בסדר.‬
‫העיקר שתחלימי.‬
‫היא לא עצמה.‬
‫הטעם הזה...‬
‫הוא אמיתי.‬
‫הוא נהדר.‬
‫צ'וקולמילק, שוקולד שאין שני לו.‬
‫- "שכל והיגיון יפתרו הכול."‬ ‫אטאטורק -‬
‫מה קורה כאן?‬
‫יקום מקביל.‬
‫חור תולעת.‬
‫סליחה?‬
‫את צריכה להתחיל להתמקח.‬
‫להתמקח על מה?‬
‫הכחשה, כעס,‬
‫מיקוח,‬
‫דיכאון, קבלה.‬
‫אבל אל תקבלי את זה.‬
‫בואי, גברתי, תצטרפי למועדון.‬
‫זה בדיוק מה שהיה חסר לי: מנטורית.‬
‫כמה טוב שמצאתי אותך.‬
‫מי את, גברת? מי את?‬
‫את יודעת מה עברתי? אני...‬
‫אל תפחדי.‬
‫כמה דברים השתבשו,‬
‫אבל זה לא קטלני.‬
‫תזכרי.‬
‫כשדלת אחת נסגרת,‬
‫דלת אחרת‬
‫גם נסגרת.‬
‫ואז עוד דלת.‬
‫תשחקי את המשחק.‬
‫פשוט תשחקי את המשחק.‬
‫אז את כבר לא דילרה, גברת הנדאן?‬
‫חס וחלילה, דוקטור. אל תזכיר אותה בכלל.‬
‫אז אני מניח שאת רוצה לחזור לעבודה ולשגרה.‬
‫כן. בהקדם האפשרי,‬
‫אבל קודם אחזור הביתה ואנוח קצת.‬
‫התרופות עזרו לי מאוד,‬
‫אבל הן גם עשו לי סחרחורת.‬
‫את בטח מתגעגעת לילדים.‬
‫"מתגעגעת" זאת לא מילה, דוקטור.‬
‫תאמין לי, אני משתוקקת לחזור אליהם.‬
‫הצלחתי לצאת מהחור השחור שהייתי בו‬
‫רק בזכותכם ובזכות הילדים שלי.‬
‫מה עוד אפשר לומר?‬
‫שאלוהים יברך את כולכם.‬
‫הרגשתי שממט ואיישגול היפה שלי‬ ‫נמצאים כאן איתי.‬
‫ממש כאן.‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך, אימא! אל תעזבי שוב!‬
‫מתוק שלי.‬ ‫-אל תעזבי שוב, אימא. התגעגעתי.‬
‫בסדר, מתוק. עכשיו די, טוב?‬
‫זה בסדר. שב.‬ ‫-ברור שהילד התגעגע לאימא שלו.‬
‫דיכאון כזה נפוץ מאוד‬ ‫בקרב אימהות עובדות, אבא.‬
‫קוראים לזה‬
‫"תסמונת הצווארון הלבן".‬
‫תודה לאל שזה נגמר.‬
‫התקופה הרעה עברה, למרבה המזל.‬
‫מה?‬ ‫-נראה לך שהוא מקשיב?‬
‫אימא!‬
‫כלום, אבא.‬ ‫-מתוק שלי.‬
‫בסדר. די, מתוק.‬
‫מספיק כבר! קדימה, למיטה.‬
‫אימא שלכם תשיר את "דונגנגה".‬
‫"דונגנגה"?‬
‫"דונגנ..."‬
‫אימא, תשירי להם הערב.‬
‫את יודעת שהיא מותשת.‬
‫מה? אבל... יש משהו שהיא יכולה לעשות?‬
‫"היה היה פעם‬
‫"איש בשם דונגנגה‬
‫"הוא חטף ילדים‬
‫"והכניס אותם לשק שלו‬
‫"ועשה מה שדונגנגה עושה‬
‫"דונגנגה‬
‫"דונגנגה"‬
‫אולי עדיף שאחזור למחלקה הסגורה?‬
‫בן זונה!‬ ‫-היי, מותק. די, הנדאן.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫מה אתה עושה פה, נג'טי?‬ ‫-איפה ציפית שאהיה, הנדאן?‬
‫ההורים שלי בסלון.‬
‫אני מתחנן, הנדאן. בבקשה.‬
‫הנדאן!‬
‫נג'טי! הם ישמעו.‬ ‫נג'טי, די! הם ישמעו. מספיק.‬
‫נהיה בשקט. בבקשה.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫נג'טי, אני חולה.‬
‫נחלים יחד, הנדאן.‬
‫יש לי כאב ראש. בבקשה.‬
‫אני אעשה לך עיסוי. יהיה בסדר.‬
‫הנדאן? הקעקוע עדיין כאן.‬
‫זה נראה טוב... אלוהים!‬ ‫-מה?‬
‫אימא.‬
‫חיים של אימא!‬
‫מה קרה? למה אתה עדיין ער?‬
‫מה קרה?‬
‫היה לי סיוט על סבתא.‬
‫אני לא מופתעת, מתוק שלי.‬
‫בוא הנה. נישן יחד הלילה.‬
‫אבא יישן עם השימפנזה שלך.‬
‫על הזין שלי!‬ ‫-אל תקלל, נג'טי. איך אתה מדבר? תתבייש.‬
‫תעמיד פנים שלא שמעת, מתוק שלי.‬ ‫בוא, ממט. הנה.‬
‫נלך לישון. קדימה.‬
‫הנדאן, הוא כבר ילד גדול.‬
‫הוא באמת יישן פה איתנו, הנדאן?‬
‫זה לא עניינך.‬ ‫-נכון.‬
‫ילד טוב שלי.‬
‫ילד יפה שלי. ממט שלי.‬
‫ממזר קטן.‬
‫- תיאטרון טקסים -‬
‫- הריקה והחבורה -‬
‫מר סרקן!‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-אוי, לא. שוב את?‬
‫מר סרקן, אפשר לקבל חמש דקות מזמנך?‬
‫ברצינות, אני אתקשר למשטרה.‬
‫מר סרקן, בבקשה.‬
‫סרקן!‬
‫תקשיב, אם רק תיתן לי חמש דקות,‬ ‫אני אסביר הכול.‬
‫אני נשבעת שלא תראה אותי שוב. חמש דקות.‬
‫רק חמש. זה יהיה זריז. רק חמש דקות.‬
‫בשבילי צ'אי לאטה,‬
‫ואמריקנו גדול ועוגייה בלגית למר סרקן.‬
‫אין בעיה.‬
‫מה הקטע שלך?‬
‫את עוקבת אחריי?‬
‫אוי, סרקן.‬
‫אתה באמת לא זוכר אותי, סרקן?‬
‫אני דילרה. דילרה בשראן.‬
‫השם לא מוכר לך? זה לא מזכיר לך כלום?‬
‫דילרה בשראן...‬
‫אני לא בטוח.‬
‫כלומר, נראית לי מוכרת באותו לילה, אבל...‬
‫אולי הייתי שיכור כשאנחנו...‬ ‫-סרקן, די כבר!‬
‫תקשיב, מר סרקן.‬
‫עוברת עליי תקופה מוזרה מאוד,‬
‫אבל אני יודעת שזה לא יימשך לנצח‬
‫כי אני מאמינה בכישרון שלי.‬
‫אני מאמינה שאצליח להשיג את חיי הקודמים‬ ‫גם אם אצטרך להתחיל מחדש.‬
‫אני בטוחה בזה.‬
‫אם רק אחזור לבמה, למקום שבו התחלתי.‬
‫את שחקנית?‬ ‫-כן! אני שחקנית.‬
‫אני רק מבקשת ממך טובה קטנה.‬
‫אני רק צריכה טיפ-טיפה עזרה.‬
‫אני לא מכיר אותך. למה שאעזור לך?‬
‫אבל אתה מכיר אותי, סרקן.‬
‫ואני מכירה אותך.‬
‫אני מכירה אותך יותר טוב מכולם.‬
‫אני יודעת מה מרגיז אותך, מה מעצבן אותך,‬ ‫מה גורם לך לבכות.‬
‫אני יודעת‬ ‫שהתביישת מבנות בחטיבת הביניים כי היית שמן.‬
‫אני גם יודעת שהתחבאת בשירותים‬ ‫בזמן הפסקות הצהריים.‬
‫אני יודעת שרצית לנגן במנדולינה.‬
‫אני יודעת שאבא שלך שבר אותה‬ ‫והכריח אותך ללכת לחוג אגרוף.‬
‫אני יודעת שאימא שלך‬ ‫הייתה מכורה לכדורי הרגעה.‬
‫אני יודעת עליך הכול, סרקן.‬
‫צפית בריאיון שלי ב"קתרסיס", נכון?‬ ‫-פאק!‬
‫פאק.‬
‫נראה לי שנזכרתי בך.‬
‫אני הולך הביתה. רוצה לבוא איתי?‬
‫מה?‬
‫ברצינות?‬
‫אני מתחננת נואשות לעזרה,‬
‫ואתה מזמין אותי אליך הביתה?‬
‫תעזור לי, נכון?‬
‫כן.‬
‫אתה תעזור לי, נכון? נכון?‬
‫כן, אני אעזור לך. כן.‬
‫יש לך מבט כזה בעיניים, זה...‬
‫מתי תכיר אותי לשאר השחקנים?‬
‫תקשיבי, אני אכיר ביניכם, אבל השאר תלוי בך.‬
‫השחקנית שמגלמת את אחותה של הריקה‬ ‫עוברת לטלוויזיה.‬
‫יש אודישן לתפקיד שלה.‬ ‫בואי, ונראה מה יקרה. את מכירה את הדמות?‬
‫ארזו גילמה אותה.‬
‫ארזו מגלמת את הריקה.‬
‫בינתיים.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫נג'טי בעלי המושלם -‬
‫הנדאן, מה זה?‬
‫מרק ברוקולי וסלמון.‬
‫וסלט.‬
‫יש גם לחם.‬
‫אלוהים, אני נשבע שאני משתגע.‬
‫גם אני משתגעת, נג'טי.‬
‫מה הקטע? אני אמורה לבשל לך כל יום?‬
‫אין סיכוי. תשכור עוזרת.‬
‫עוזרת? הנדאן, אני נשבע שהשתגעת.‬
‫לשכור עוזרת? את רוצה שנפשוט רגל?‬
‫"תשכור עוזרת, נג'טי",‬ ‫"תשלם למונית, נג'טי". הסלמון...‬
‫מה הסיפור? למה סלמון?‬ ‫-אל תצעק על אימא! תשכור עוזרת!‬
‫אני אוהב מרק ברוקולי.‬
‫אל תאכל. אנחנו נאכל הכול.‬ ‫-אה, באמת? ממתי...‬
‫תתקשרי אליי עכשיו.‬
‫הנדאן, הם רוצים את הכסף.‬
‫אם אני נופל, את נופלת איתי.‬
‫הנדאן.‬ ‫-הנדאן, תכיני לנו אורז מטוגן או משהו.‬
‫בבקשה, אני מתחנן.‬
‫זה כזה בזבוז של כסף.‬
‫די, מניאק!‬ ‫-"מניאק"?‬
‫אני נשבע שאני אדחוף לך את הראש לתוך המרק!‬
‫אני רעב!‬
‫הנדאן, האורז עוד לא מוכן?‬
‫אל תשכחי את האטריות.‬
‫שיט.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫אקיף -‬
‫מה לעזאזל אתה רוצה?‬ ‫-הנדאן.‬
‫תפסיק להתקשר אליי כל הזמן.‬
‫תשכח כבר מהנדאן. היא איננה. תתקדם בחיים.‬
‫תקשיב, אם תתקשר אליי שוב,‬ ‫אני נשבעת שאספר לנג'טי הכול.‬
‫אל תהיי טיפשה, הנדאן.‬ ‫-שמעת אותי? אני נשבעת.‬
‫תני לי לדבר.‬
‫איי! שיט!‬ ‫-אל תנתקי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-שיט.‬
‫אלוהים, תעשה שזה ייגמר.‬
‫נמאס לי. בבקשה, אלוהים.‬
‫אני מתחננת. בבקשה, תעשה שזה ייגמר.‬
‫את צמאה? בואי.‬
‫- תיאטרון טקסים -‬
‫אני חייבת לכולכם התנצלות.‬
‫תאמינו לי, אני מתביישת בהתנהגות שלי.‬
‫זה היה בגלל הכדורים,‬
‫אבל אני כבר לא לוקחת כדורים, אני בסדר.‬
‫היא הטרידה גם אתכם?‬
‫הייתה תקרית קטנה.‬
‫והבאת אותה לכאן?‬
‫תקשיבי, גברת ארזו.‬
‫תאמיני לי, אני לא מי שאת חושבת.‬
‫אני רוצה להתנצל בפני כולכם מכל הלב.‬
‫אני מעריצה גדולה שלכם.‬
‫היי, לבנט. היא שחקנית.‬
‫מה היה הפרויקט האחרון שלך?‬
‫זה היה סרט קצר.‬
‫כמה קצר?‬
‫קצר, אורך רגיל של סרט קצר.‬
‫כלומר, על מה היה הסרט?‬
‫שחקנית...‬
‫מככבת בפרסומת לשמפו‬ ‫ומתחילה לחיות את החיים של הדמות מהפרסומת.‬
‫משהו כזה.‬ ‫-נשמע כיף.‬
‫כלומר... היה ממש כיף, כן.‬
‫האמת היא שאנחנו מחפשים מישהי‬ ‫לתפקיד אחותה הגדולה של הריקה,‬
‫אבל לא נראה לי שאת מתאימה.‬
‫אדוני, רק תן לי לעשות אודישן.‬
‫זה כל מה שאני מבקשת, בסדר?‬
‫תן לה לעשות את זה, לבנט.‬
‫תעשי את האודישן, מותק.‬
‫יהיו קטעים.‬
‫טוב.‬
‫חבר'ה, תכבו את האורות. אולי זה יעזור לה.‬
‫במשך שנים קמתי כל בוקר‬ ‫וציפיתי לשמוע את החדשות, את יודעת?‬
‫שמצאו אותך מתה ממנת יתר באיזה חור.‬
‫כשאני חושבת על זה,‬
‫זה עושה לי חשק לקום בבוקר, את יודעת?‬
‫אבל אז אני מתביישת בעצמי.‬
‫אני שואלת את עצמי,‬
‫איזה מין אישה מייחלת למוות של אחותה?‬
‫ואז את שוב עושה משהו מטומטם, הריקה...‬
‫ואני חושבת ששווה לי להתבייש בעצמי.‬
‫אני חושבת,‬
‫"הלוואי שהיא תמות.‬ ‫לא אכפת לי להתבייש, העיקר שהיא תמות".‬
‫אבל זה לא קורה, הריקה.‬
‫למה לא?‬
‫למה לא, הריקה?‬
‫למה את עדיין כאן?‬
‫למה את עדיין בחיים?‬
‫את לא מתביישת שאת עדיין בחיים?‬
‫זה לא מה שאת רוצה יותר מכול? לבייש אותי?‬
‫קדימה, תעשי את זה.‬
‫קדימה, הריקה.‬
‫תמותי ותביישי אותי.‬
‫בבקשה, הריקה.‬
‫פשוט תמותי. תמותי ותביישי אותי כבר.‬
‫קדימה, הריקה.‬
‫תמותי ותביישי אותי.‬
‫תביישי אותי, הריקה!‬
‫אני מתחננת. בבקשה, הריקה.‬
‫תמותי ותביישי אותי.‬
‫בבקשה, הריקה. בבקשה.‬
‫מדהים.‬
‫דילרה, יתקשרו אלייך מההפקה‬ ‫כדי לתאם את החזרות.‬
‫את יודעת, הלו"ז שלנו גמיש.‬ ‫לפעמים החזרות נמשכות עד מאוחר.‬
‫עד מאוחר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫שוב, כל הכבוד.‬
‫סרקן, הצלחתי!‬ ‫-סרקן.‬
‫קדימה, אני מאחרת לסט.‬
‫גברת ארזו, אני כל כך מתרגשת להופיע איתכם!‬
‫ברוכה הבאה. כיף שאת מצטרפת.‬
‫בסדר.‬
‫- שיחה נכנסת -‬
‫לאט יותר, ילדים.‬
‫אני רעב.‬ ‫-אני כבר מדליק את המנגל, תירגע.‬
‫נג'טי, לך לתפוס את השולחן הקבוע שלנו.‬ ‫-בסדר. בוא, אבא.‬
‫לאט, ילדים.‬ ‫-קדימה.‬
‫מה את עושה?‬
‫רצחת את העגבניות.‬ ‫-אני מקלפת אותן.‬
‫תני לי אותן. נו, באמת!‬
‫קחי את זה. שימי את זה שם.‬
‫תזרקי את זה לשם.‬
‫למה אקיף לא בא?‬
‫הוא בנסיעת עסקים, אימא.‬
‫ככה זה תמיד מתחיל.‬
‫"נסיעות עסקים".‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫לא נתת לו תינוק.‬
‫מה הוא אמור לעשות?‬ ‫הוא מחפש אושר במקום אחר.‬
‫די, אימא. די כבר.‬
‫שקט! את בושה למשפחה שלנו.‬
‫אבא, תגיד להם משהו!‬
‫בבקשה, תגיד משהו.‬
‫מה?‬ ‫-קח, אבא. תתעלם ממנה.‬
‫זה טעים. תטעם.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי.‬
‫פרידה.‬
‫למה את בכלל מקשיבה להם, מותק?‬
‫אל תתייחסי אליהם, בבקשה.‬
‫היי, אימא!‬
‫אנחנו ברוגז איתך.‬
‫מניאק דפוק.‬
‫היי, אחי! תן לנו.‬
‫מה?‬ ‫-שים אותם על החשבון של נג'טי.‬
‫אני לא יכולה לשתות את זה.‬ ‫-את יכולה. ברור שאת יכולה.‬
‫אני אגיד לך משהו,‬ ‫אבל זה יישאר בינינו, בסדר?‬
‫זה סודי ביותר.‬
‫קיבלתי תפקיד בהצגה. בואי לחזרות.‬
‫תארחי לי לחברה במקום לבכות כל היום בבית.‬
‫חוץ מזה, אחיך לא מרשה לי לצאת לבד.‬
‫אז בואי.‬
‫מה נגיד לו?‬
‫שאנחנו בסדנת בישול או משהו כזה.‬
‫נחשוב על משהו.‬
‫אל תדאגי. אני אטפל בזה.‬
‫בסדר.‬
‫הנדאן?‬
‫את שותה בירה?‬
‫אין לך מושג בכלל מה הנדאן עושה.‬
‫אידיוט.‬
‫אתה עייף?‬
‫כמעט הגענו. כמעט. בוא.‬
‫הפרחח הקטן התעייף מרוב ריצה.‬
‫אתה עייף, אבא?‬
‫הנדאן תכין לך תה צמחים.‬
‫יש גם מאפים ופירות.‬
‫תרגיש טוב יותר, ו...‬
‫מישהו יכול לעזור לי?‬
‫פאק.‬
‫שקט! אם תצעקי, אני אהרוג אותך.‬
‫בסדר.‬ ‫-איפה הכסף?‬
‫איפה הכסף, הנדאן? דברי!‬
‫איזה כסף? מה קרה לך?‬
‫תסתכלי. זה מה שקרה לי.‬
‫דברי. איפה הכסף?‬
‫תקשיב, חשמלו אותי בבית החולים, בסדר?‬
‫הזיכרון שלי מעורפל.‬
‫אז קודם תסביר לי, איזה כסף?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫התרומות בתיק העור החום. איפה הכסף?‬
‫למה שיהיה לי תיק עור חום?‬
‫בחייך!‬
‫איפה הכסף‬ ‫שאנחנו לוקחים לעצמנו כל חודש, הנדאן?‬
‫אה, הבנתי. גם הלבנתם כספים, מטומטמים?‬
‫מה לעזאזל נסגר איתכם?‬
‫את מנסה לשכנע אותי שאת משוגעת?‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫תכננו לברוח. אפילו הבית כבר היה מוכן.‬
‫את בורחת עם מישהו אחר?‬ ‫בגלל זה את מסתירה את הכסף?‬
‫טוב, מאוחר מדי. עלו עלינו בארגון.‬
‫הנדאן? מותק?‬
‫הנדאן?‬
‫מה קרה?‬
‫אשתי המסכנה. את עייפה?‬
‫בחייך, הנדאן.‬
‫די כבר, באלוהים. הילדים צריכים מקלחת.‬
‫אני נשבע שאני אתאבד.‬
‫קדימה.‬
‫...דיכאון, קבלה.‬
‫אבל אל תקבלי את זה.‬
‫היי, הנדאן.‬
‫את מאושרת?‬
‫אולי את חיה את החיים שלי, נכון?‬
‫אני נשבעת...‬
‫אני אמצא פתרון.‬
‫אל תפחדי.‬
‫כמה דברים השתבשו,‬
‫אבל זה לא קטלני.‬
‫אני רק צריכה לשבש עוד כמה דברים.‬
‫תשחקי את המשחק.‬
‫פשוט תשחקי את המשחק.‬
‫- בלינדה -‬
‫אל תגלמי את הנדאן.‬
‫תהיי הנדאן.‬
‫"...והכניס אותם לשק שלו‬
‫"דונגנגה‬
‫"ועשה מה שדונגנגה עושה‬
‫"דונגנגה‬
‫"היה היה פעם‬
‫"איש בשם דונגנגה‬
‫"הוא חטף ילדים‬
‫"והכניס אותם לשק שלו‬
‫"ועשה מה שדונגנגה עושה‬
‫"דונגנגה‬
‫"דונגנגה"‬
‫- אין קליטה -‬
‫- סכנה!‬ ‫מתח גבוה -‬
‫"תקופת ההארכה שלך תסתיים בעוד 24 שעות.‬
‫"מחר יגיעו נציגים מהארגון לביקור אחרון.‬
‫"שיהיה יום נעים."‬
‫היי, הנדאן.‬
‫את זוכרת את היום שנפגשנו?‬
‫לא.‬
‫זה היה בחתונה של בן הדוד שלי.‬
‫השולחנות היו צפופים נורא.‬
‫חשבתי כמה אני שונא את בן הדוד שלי.‬
‫ואז סובבתי את הראש הצידה,‬
‫וראיתי אותך.‬
‫אני נשבע שניצתה בי אש.‬
‫אש מטורפת, אני אומר לך.‬
‫לא שלטתי בעצמי.‬
‫"אלוהים, זה נורא. מה לעשות?‬
‫"אני חייב לדבר איתה.‬
‫"אני צריך תירוץ."‬
‫ואז קמתי וניגשתי לשולחן שלך.‬
‫אמרתי, "סליחה על ההפרעה, אבל זה לא ילך.‬
‫"צריך להצמיד את השולחנות או להרחיק אותם.‬
‫"אנשים לא יכולים לעבור."‬
‫הסתכלת עליי.‬
‫הסתכלת עליי בדממה לרגע,‬ ‫ואז אמרת, "נרחיק אותם".‬
‫הנדאן, מותק, זה שונה הפעם.‬
‫זה מרגיש כל כך שונה, הנדאן. אוי, הנדאן.‬
‫נג'טי.‬ ‫-כן?‬
‫עשיתי תאונה עם האוטו שלך.‬ ‫-למי אכפת?‬
‫אל תדאגי, הנדאן. תעשי כמה תאונות שבא לך.‬
‫היי, הנדאן.‬
‫אפשר לראות את הקעקוע שלך?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר. אני לא אסתכל, הנדאן.‬
‫הנדאן.‬
‫סוף סוף!‬ ‫-סוף סוף, הנדאן!‬
‫הנה זה.‬ ‫-הנה זה, הנדאן.‬
‫זה תמיד היה כאן.‬
‫זה תמיד היה כאן, הנדאן. זה תמיד היה כאן.‬
‫- נג'טי היקר, תודה על... -‬
‫אימא שלי תחזור, נכון?‬
‫כן.‬
‫גברת הנדאן גולברן?‬
‫הנה. זה נגמר.‬ ‫בזה מסתיים הקשר שלי עם הארגון שלכם. קח.‬
‫גברתי, בואי איתנו לתחנת המשטרה.‬
‫אחרייך.‬
‫קדימה, גברתי.‬
‫סליחה, אתה יכול להגיד לי במה מדובר?‬
‫הפקד ידבר איתך כשהוא יגיע.‬ ‫-תקשיב,‬
‫אני נשבעת שאין לי שום קשר‬ ‫לתיק, לארגון או לכסף.‬
‫אני שחקנית,‬
‫וזה היום הכי חשוב בחיי,‬ ‫כי אני עולה על הבמה הערב.‬
‫בסדר, גברתי. פשוט חכי לפקד.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫פרידה, נג'טי בעלי המושלם, אלמאס -‬
‫- הנדאן! איפה את?‬ ‫למה כתבת לי מכתב? הנדאן! -‬
‫- מה עשית? -‬
‫תיכנסו.‬ ‫-הוא פה?‬
‫- פרידה -‬
‫שלוש כוסות תה.‬
‫את יכולה להיכנס עכשיו.‬ ‫-תודה.‬
‫תקשיב, אני נשבעת‬ ‫שאין לי קשר לשום ארגון או...‬
‫- השחתת רכוש ציבורי -‬
‫מה זה?‬
‫התנגשת בארון חשמל. יש לך ביטוח?‬
‫אני לא יודעת. כנראה.‬
‫בסדר. תמסרי הצהרה לשוטרים, ותוכלי ללכת.‬
‫מה יש בתיק?‬
‫כסף?‬
‫אלוהים...‬
‫עצור, בבקשה!‬
‫זו המונית שלי!‬
‫אני טורקית. אני לא מדברת ערבית.‬
‫בסדר, לעזאזל! קחו אותה!‬
‫- תיאטרון טקסים‬ ‫הריקה והחבורה -‬
‫הצלחתי! הגעתי בזמן!‬
‫אדוני. היי, אדוני.‬
‫אדוני, אני נשבעת, היו פקקים נוראיים‬ ‫ולא הצלחתי לתפוס מונית.‬
‫איחרת קצת, לא?‬
‫אני ממש מצטערת. באמת.‬
‫אני מצטערת, כולם.‬ ‫אני אחליף בגדים ואהיה מוכנה בעוד רגע.‬
‫האיפור שלי די בסיסי ממילא.‬
‫אטפל בזה בעצמי.‬
‫אין צורך, דילרה.‬
‫הנדאן, ליתר דיוק.‬
‫אני באמת יכולה להסביר.‬
‫היי, הנדאן.‬
‫את יכולה להסביר את בעלך, את שני הילדים שלך‬ ‫ואת העובדה שאת פקידה בבנק ולא שחקנית?‬
‫עקבת אחריי?‬
‫כן? עקבת אחריי?‬
‫חוץ מזה...‬
‫מה זה משנה? אני שחקנית טובה. נכון, אדוני?‬
‫צפית בי משחקת, ראית אותי,‬ ‫אהבת אותי, שכרת אותי.‬
‫ואי אפשר להעלות את ההצגה‬ ‫בלי אחותה הגדולה של הריקה, נכון?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אבל כבר טיפלנו בזה.‬
‫כשלא באת לחזרה אתמול, התקשרנו לפלין.‬
‫למרבה המזל, היא באה מייד ועזרה לנו.‬
‫ביטלו את התוכנית שלה,‬ ‫אז היא פנויה לעבוד איתנו.‬
‫מה?‬
‫אז מה אני עושה?‬
‫כלום, הנדאן.‬
‫את לא עושה כלום. את מפוטרת.‬
‫מפוטרת?‬
‫בחייכם, חבר'ה. אתם לא יכולים לפטר אותי.‬
‫ההצגה הזאת קיימת רק בזכותי.‬ ‫-ואו.‬
‫אתם לא יכולים לעשות לי את זה.‬
‫יש לכם מושג מה הקרבתי בשביל זה?‬
‫יש לכם מושג מה עשיתי כדי להיות על הבמה?‬
‫יש לך מושג?‬
‫סרקן.‬
‫סרקן, תגיד משהו.‬
‫תגיד משהו, סרקן.‬
‫אדוני, אני יכולה לפחות‬ ‫להצטרף לרקדניות מאחור?‬
‫העיקר שאהיה על הבמה. בבקשה, אדוני.‬
‫כן. רקדנית זה תפקיד מעולה בשבילך.‬
‫אבל אנחנו לא מחפשים רקדנית.‬
‫מותק, זה נגמר. זה נגמר, הנדאן.‬
‫בסדר? זה נגמר.‬ ‫את כבר לא בהצגה. את לא קיימת.‬
‫בסדר? לכי. להתראות.‬
‫אני לא קיימת?‬
‫- תיאטרון טקסים -‬
‫כן! קאט!‬
‫מדהים!‬
‫יפהפה.‬
‫גבירותיי ורבותיי, סיימנו.‬
‫זהו זה!‬
‫מחיאות כפיים ענקיות לגברת דילרה בשראן.‬
‫היית מהפנטת, דילרה. את מדהימה.‬
‫בראבו.‬
‫תסגרו את המים. תביאי לה חלוק.‬
‫תביאו שרפרף.‬
‫זה נגמר?‬
‫היית מדהימה. בואי הנה, מותק.‬
‫תביאו את זה הנה. תנו לה חלוק.‬
‫ברצינות, היית מדהימה.‬
‫ידעתי מההתחלה שרק את יכולה לגלם את הנדאן.‬
‫חכי ותראי, יזמינו סדרה שלמה‬ ‫של הפרסומות האלה. מדהים!‬
‫- בלינדה -‬
‫- בלינדה‬ ‫השמפו הקסום של המשפחה שלך -‬