Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫היה הייתה פעם,‬
‫ילדה קטנה ויפה.‬
‫סבתה אהבה אותה מאוד.‬
‫יום אחד היא נתנה לה ברדס עשוי קטיפה אדומה.‬
‫זה נראה כל כך טוב עליה,‬
‫עד שהיא רצתה ללבוש אותו כל הזמן.‬
‫הזמן חלף…‬
‫והיא נודעה בשם כיפה אדומה.‬
‫חלפו שנים…‬
‫כיפה אדומה הקטנה…‬
‫התבגרה והפכה לאישה נאה ואינטליגנטית.‬
‫היו בליבה תקוות גדולות,‬
‫וכך, היא יצאה להרפתקה.‬
‫- היֹה היה פשע -‬
‫מעניין אם העיירה קרובה.‬
‫אוי! אאוץ'!‬
‫ברצינות, כמה פעמים זה כבר?‬
‫זה יער כל כך יפה, אבל הוא מלא קוצים.‬
‫לדברים יפים יש קוצים, ילדה.‬
‫היי, את באדום!‬
‫אני בהלם שאת מסוגלת‬ ‫להתעלם ממני כל כך בקלות.‬
‫אני מכשפה.‬
‫מכשפה.‬
‫תתרגשי מזה!‬
‫מה את רוצה? אני בדרך לעיר שפהאגן.‬
‫באמת? שפהאגן? זה ממש רחוק. זה מעייף.‬
‫כן. סלחי לי.‬
‫את נראית די עלוב!‬
‫יהיה קשה ללכת רחוק כל כך‬ ‫בנעליים המרופטות האלה.‬
‫כן, קשה!‬
‫טוב, אני אשתמש בקסם שלי‬ ‫כדי להעניק לך נעליים יפות.‬
‫לא, תודה.‬
‫חכי רגע!‬
‫את רואה, את לא יכולה לרוץ עם הנעליים האלה.‬
‫כדאי שתחליפי.‬
‫את מפחידה אותי.‬
‫אני אשתמש בקסם שלי.‬
‫ממש אין לך אוויר.‬
‫נעליים חדשות…‬
‫מה דעתך?‬
‫אני אתן לך נעליים חדשות.‬
‫מה?‬
‫היי, את עומדת למות.‬
‫הממלכה הזו בקטע של יופי!‬
‫אני לא נראית כמו מכשפה זקנה,‬ ‫אני נראית אופנתית, לא?‬
‫רואה?‬
‫מה? את חושבת שהמטה הזה עלוב?‬
‫זו ענתיקה!‬
‫ילדים לעולם לא יבינו למה המטה הזה יפהפה.‬
‫באמת?‬
‫תשכחי ממני בינתיים, זה לא קשור אליי.‬
‫אני אחליף לך את הנעליים‬ ‫כך שיתאימו ליופייה של הממלכה הזו.‬
‫בסדר?‬
‫אני אהפוך את הנערה העלובה הזו‬ ‫עם הנעליים המרופטות, ליפהפייה.‬
‫תפסיקי לקרוא לי ככה.‬
‫וינדה, ואנדה…‬
‫וינדאלי!‬
‫זה מרגיש חלקלק.‬
‫איזו חוצפה.‬
‫איזה מין קסם זה?‬
‫אני יכולה לעשות כל מיני קסמים.‬
‫פשוט, נעליים הן…‬
‫אני פשוט לא מסתדרת איתן.‬
‫למה לעשות קסם שאת לא טובה בו?‬
‫קצת מלוכלך שם. ממש על העקב.‬
‫באשמת מי זה?‬
‫רגע!‬
‫אוי. אאוץ'!‬
‫זה כאב.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫בחייך, תתעודדי.‬
‫הנעליים האלה היו גם ככה מכוסות בבוץ.‬
‫הנעליים שלי!‬
‫אוי, זה כואב.‬
‫אאוץ'.‬
‫הנעליים שלי…‬
‫אז אלה היו הנעליים שלך.‬
‫תודה.‬
‫קוראים לי כיפה אדומה. איך קוראים לך?‬
‫סינדרלה.‬
‫היונה שטיפלתי בה…‬
‫מתה.‬
‫צר לי לשמוע.‬
‫- אן -‬
‫היי, סינדרלה, מי מציק לך?‬
‫מה?‬
‫אני יודעת שרק נפגשנו,‬ ‫אבל יש לי אינסטינקטים טובים.‬
‫האם האדם שמציק לך הוא אימך החורגת‬
‫או אולי אחותך למחצה, אן?‬
‫איך…?‬
‫הבגדים הישנים האלה. הם יד שנייה, נכון?‬
‫כתוב "אן" על הצווארון.‬
‫אם היא ציינה את שמה,‬ ‫זה אומר שהיא לא הילדה היחידה.‬
‫יש לך עוד אחות.‬
‫אימא שלך לא קונה לך בגדים חדשים‬
‫ועצם זה שאת לא מתלוננת על זה,‬
‫משמע שיש לך אם חורגת.‬
‫והשם שלך…‬
‫השם שלי?‬
‫סינדרלה.‬
‫סינדר פירושו "אפר".‬
‫פירוש שמך הוא "מכוסה באפר".‬
‫העובדה שאת קוראת לעצמך כך…‬
‫לא היית עושה את זה‬ ‫אם משפחתך לא הייתה רודה בך כל הזמן.‬
‫מרשים ביותר…‬
‫אבל אני לא יודעת למה קורים לך‬ ‫דברים איומים שכאלה.‬
‫בכי לא יפתור לך את הבעיות.‬
‫בממלכה הזו…‬
‫יופי הוא הכול.‬
‫הטירה בה גר המלך‬ ‫היא הטירה היפה ביותר בעולם.‬
‫דברים מכוערים הם חטא.‬
‫אנשים מכוערים ומלוכלכים…‬
‫לכי מפה. לכי הביתה!‬
‫…הם לגמרי בלתי נראים עבור כולם.‬
‫בגלל שאני נראית ככה…‬
‫סינדרלה.‬
‫כן, אימא.‬
‫כוסות התה ריקות.‬
‫תזדרזי ותכיני תה.‬ ‫-מיד.‬
‫אלוהים אדירים,‬ ‫לא רק שאת מכוערת, את גם איטית.‬
‫סליחה.‬
‫היי, תביאי לי כבר את המראה שלי.‬
‫מיד.‬
‫סינדרלה, לכי לקטוף עוד פטל.‬ ‫הריבה עומדת להיגמר.‬
‫מרגו, אני…‬
‫מה?‬
‫מה? את לא באמת חושבת שאת הולכת לנשף, נכון?‬
‫אין סיכוי שתוכלי ללכת.‬
‫תקשיבי, סינדרלה.‬
‫מטרת הנשף הערב היא שהנסיך יבחר את אשתו.‬
‫אני בטוחה שזה יהיה נשף נהדר‬ ‫שבו בתי היפה, אן, תיבחר להיות הנסיכה.‬
‫אוי, אימא.‬
‫אם הנסיך ידע שיש לי אחות עלובה כל כך,‬
‫אני אהיה פחות מושכת.‬
‫אסור שזה יקרה. ממש לא.‬
‫אז נצטרך לגרום למעצב השיער הטוב בעולם‬ ‫להפוך אותך למושכת כפליים.‬
‫תודה, אימא!‬
‫אן. יש לי רעיון עוד יותר טוב.‬
‫אימא, את נהדרת. איזה רעיון?‬
‫אוי, לא, נפל לי.‬
‫היי, זה שלי!‬
‫היא שוב כאן. איזה דבר מטונף.‬
‫החברים של סינדרלה כאלה גרגרנים.‬
‫איזו יונה מתועבת.‬
‫דברים מלוכלכים‬ ‫לא אמורים להתקיים בממלכה הזו.‬
‫רגע!‬
‫אז היונה שטיפלת בה מתה בגלל זה?‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫הייתי חסרת מזל מהרגע שנולדתי.‬
‫כלומר,‬
‫היונה הזו ואני…‬
‫אנחנו לא יפות.‬
‫אבל גם אם תלכי לנשף,‬ ‫מעולם לא דיברת עם הנסיך.‬
‫את אפילו לא מחבבת אותו.‬ ‫את באמת רוצה להיות אשתו?‬
‫כן, אם זה הוא.‬
‫רגע, את באמת מחבבת אותו?‬
‫כאילו, הוא אדם ממש נפלא.‬
‫יפה או לא, הוא מתייחס לכולם בהגינות.‬
‫ראיתי אותו פעם אחת במציאות.‬
‫לא היו לי מילים.‬
‫התאהבתי בו.‬
‫ו…‬ ‫-את בהחלט מדברת הרבה!‬
‫הנסיך לומד פוליטיקה מאז שהיה ילד.‬
‫הוא כל כך נחמד ומגניב.‬
‫אם הנסיך יהפוך למלך, הממלכה הזו תשתפר.‬
‫אם הייתי יכולה להתחתן עם נסיך נפלא כל כך,‬
‫לא הייתי מבקשת שום דבר אחר.‬
‫בסדר. בואי נלך לנשף.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫למה לא?‬
‫אני…‬
‫אלה הבגדים היחידים שיש לי.‬
‫לא יתנו לי להיכנס בלבוש כזה לטירה.‬
‫אחותי מרגו גם זרקה את הנעליים שלי.‬
‫היא זרקה לך את הנעליים? זה נורא.‬
‫מה הצלקות האלה?‬
‫נשרטתי כשקטפתי פטל.‬
‫מהקוצים.‬
‫נראה שאת בצרות.‬
‫אם זה המצב, הרשי לי לעזור לך.‬
‫אה, המכשפה עדיין כאן.‬
‫קוראים לי ברברה!‬
‫אני יכולה לייפות אותך לכבוד הנשף.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫אל תמעיטי בערכי.‬
‫אני טובה בזה.‬
‫וינדה ואנדה…‬
‫וינ…‬
‫דאלי!‬
‫מה?‬
‫וואו!‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫את בן אדם אחר!‬
‫זה חמוד!‬
‫היי, ברברה, תעשי לי גם ככה.‬
‫מה?‬
‫גם אני הולכת לנשף.‬
‫למה את הולכת?‬
‫אני במסע להעשיר את חיי.‬
‫עליי לראות מראות שונים בארצות שונות.‬
‫את די אינטרסנטית. בטח.‬
‫וינדה, ואנדה…‬
‫וינדא…‬
‫לי!‬
‫וואו! מדהים! אני נראית כמו נסיכה!‬
‫מה?‬
‫זה חלקלק!‬
‫היי, ברברה. הנעליים שלי שוב מלאות בוץ.‬
‫מצטערת.‬
‫אל תגידי לי "מצטערת".‬
‫אני לא יכולה ללכת לנשף בנעליים האלה.‬
‫מה איתך?‬
‫לא היו לי נעליים מלכתחילה.‬
‫ככה זה עובד?‬
‫את לא יכולה לעשות משהו בנדון, ברברה?‬
‫נעליים זה קצת קשה…‬
‫לא השתנית בכלל, דודה ברברה.‬
‫עוד מכשפה!‬
‫שלום לכן, גבירותיי.‬
‫תראו תראו, זו טקלה.‬
‫שלום.‬
‫נעים להכיר.‬
‫דודה ברברה, עבר הרבה זמן.‬
‫את עדיין משתמשת במטה הישן הזה.‬
‫עם המטה הזה, כל הקסם יתפוגג בחצות.‬
‫זה כל כך מעט זמן!‬
‫הקסם אמור להתפוגג.‬
‫אתן יכולות להשתמש בקסם הנפלא שלי.‬
‫הוא יחזיק מעמד 24 שעות.‬
‫מה אתן אומרות?‬
‫שאחליף את נעלייך לנעלי זכוכית יפהפיות?‬
‫זה נשמע נפלא! את יכולה?‬
‫כמובן.‬
‫לאחרונה למדתי‬ ‫להפוך חפצים לזכוכית בעזרת קסם.‬
‫כן, אני אשמח, בבקשה!‬
‫אה!‬
‫אוי.‬
‫את יחפה.‬
‫אם את לא נועלת כלל נעליים,‬ ‫לא אוכל להחליף אותן במשהו אחר.‬
‫היי, ברברה.‬ ‫-מה?‬
‫תשאילי לסינדרלה את הנעליים שלך.‬
‫למה אני?‬ ‫-תעשי את זה וזהו.‬
‫אל תגידי לי "תעשי את זה וזהו".‬
‫קדימה.‬ ‫-לא.‬
‫תשאילי לה.‬ ‫-לא מורידה.‬
‫קדימה, תורידי.‬ ‫-לא יקרה.‬
‫וואו, הן יפהפיות. את מדהימה.‬
‫תקשיבו. הקסם נמשך רק 24 שעות.‬
‫הנעליים יתאימו רק למי שנעלה אותן ראשונה.‬
‫אף אחד אחר לא יכול לנעול אותן.‬
‫אל תשכחו זאת.‬
‫כמובן.‬
‫מה?‬
‫מה זה? את רעבה?‬
‫זה לא בשביל לאכול!‬
‫זה לא יהיה מגניב ללכת ברגל לטירה, נכון?‬
‫וינדה, ואנדה, וינדאלי!‬
‫נעים מאוד, בנות. אני פול העכבר.‬
‫אני יודע הכול על הטירה.‬
‫תסמכו עליי עם מידע על הטירה. ממרתפי היינות‬ ‫למזווה עם גבינות טעימות, אני יודע הכול.‬
‫אנחנו לא יודעות דבר על הטירה.‬ ‫תודה על העזרה.‬
‫סקוויק.‬
‫הדלעת הזו… תהפוך לכרכרה?‬
‫סקוויק?‬
‫אז אני אנהג בה ואלווה אתכן לטירה!‬
‫נפלא.‬ ‫-וואו.‬
‫אתה עכבר, אבל אתה יכול לנהוג בכרכרה?‬
‫יש לך רישיון?‬
‫לא. אין רישיונות בתקופה הזו.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫הקסם יסדר הכול!‬
‫וינדה, ואנדה‬‫, ‬‫וינדאלי!‬
‫אני לא יכול לנשום דרך האף!‬
‫בחיים לא חשבתי שאוכל ללכת לנשף.‬
‫כיפה אדומה, תודה רבה לך.‬
‫אין בעד מה. גם אני רציתי ללכת לנשף.‬
‫זה פעמון?‬
‫כן.‬
‫זה הפעמון ממגדל השעון של הטירה.‬ ‫הוא אומר לנו מה השעה בכל שעה.‬
‫כשאני חושבת על זה, כשפגשתי את ברברה,‬ ‫שמעתי אותו מצלצל ארבע פעמים.‬
‫כן, הוא צלצל כרגע שש פעמים,‬ ‫אז זאת אומרת שהשעה שש.‬
‫מה שאומר שיש לנו שש שעות עד שהקסם יתפוגג.‬
‫זהירות!‬
‫מה קרה?‬
‫הוא פשוט קפץ משום מקום!‬
‫פגענו במישהו.‬
‫תירגע. תן לי את זה.‬
‫אין מצב…‬
‫את מכירה אותו?‬
‫כן…‬
‫הוא מעצב שיער בשם הנס.‬
‫הוא מעצב השיער מספר אחת‬ ‫שעובד עבור משפחת המלוכה.‬
‫אומרים שאם הוא מספר אותך,‬ ‫את עוברת מהפך מדהים.‬
‫כן. השיער שלו נראה די… כריזמטי.‬
‫הוא מת.‬
‫מה נעשה?‬
‫לפני הכול, עלינו ליידע את חיילי הטירה.‬
‫אתה צודק.‬
‫זו אשמתי.‬
‫זה בגלל שרציתי ללכת לנשף.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫היא צודקת, אני דרסתי אותו. הכול באשמתי.‬
‫אתה צודק…‬
‫אולי לנהוג בכרכרה זה יותר מדי עבור עכבר.‬
‫כן, לכן עליי להסגיר את עצמי.‬
‫אני אסגיר את עצמי.‬
‫אל דאגה.‬
‫גם ככה אני אחזור להיות עכבר בחצות.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-סקוויק.‬
‫לא נוכל להגיע לנשף בלי הכרכרה.‬
‫אבל…‬
‫מה קרה?‬
‫כיפה אדומה?‬
‫תראו את זה.‬ ‫-סקוויק?‬
‫מה זה?‬
‫למה יש כל כך הרבה בוץ על העקבים שלו?‬
‫אין לי מושג, אחרי הכול, אני עכבר.‬
‫אל תתחצף.‬ ‫-סקוויק.‬
‫יש רק סיבה אחת לכך שיש כל כך הרבה בוץ.‬
‫סקוויק?‬
‫מישהו כנראה הרים אותו וגרר אותו על האדמה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא לא מת כי אנחנו פגענו בו.‬
‫הוא כבר היה מת.‬
‫מה עלינו לעשות, סינדרלה?‬
‫נוכל לדווח על זה ולומר את האמת.‬
‫אבל במקרה כזה…‬
‫תהיה חקירה ולא נוכל ללכת לנשף.‬
‫נראה לי מוזר שאת, שלא עשית שום דבר רע,‬
‫לא תוכלי ללכת לנשף.‬
‫אבל מה נעשה?‬
‫בסדר. זה טוב.‬
‫כיפה אדומה, את נראית ממש מרושעת עכשיו.‬
‫ככה מבצעים את הפשע המושלם.‬
‫מה אני מדברת?‬ ‫-סקוויק.‬
‫אני עושה את זה רק כי אני חייבת.‬ ‫-סקוויק.‬
‫אבל מי הרג אותו?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אף אחד לא ידע שנעבור כאן.‬ ‫הם בטח חיכו למי שלא יהיה.‬
‫זה נורא…‬
‫כך או כך, זו לא אשמתך שהוא מת.‬
‫והכרכרה שלנו תיעלם בחצות.‬
‫מה שאומר שלא יהיה שום דבר‬ ‫שיקשור אותנו לגופה הזו.‬
‫פול…‬
‫אני צריכה טובה.‬
‫סקוויק.‬
‫טוב, הגענו.‬
‫תודה.‬
‫לא! אנחנו לא יכולים להכניס‬ ‫מישהי מכוערת כמוך.‬
‫לכי הביתה!‬
‫ערב טוב.‬
‫אתן יפהפיות. ברוכות הבאות! כנסו בבקשה.‬
‫אמרתי לך לא!‬
‫את מכוערת, אז תתחפפי! עכשיו!‬
‫וואו.‬
‫כיפה אדומה.‬ ‫-כן?‬
‫אני נראית מוזר?‬ ‫אני מרגישה כאילו אנשים בוהים בי.‬
‫כמובן.‬ ‫-מה?‬
‫הם סקרנים כי את יפהפייה.‬
‫אני לא עד כדי כך…‬
‫סינדרלה?‬
‫זו אמי החורגת ואחותי אן.‬
‫שתי אלה?‬
‫אימא, איפה מרגו?‬
‫היא לא כאן.‬
‫היא התרגשה כל כך, שהיא יצאה מהבית לפנינו.‬
‫היא בטח אוכלת איפשהו.‬
‫אימא, השיער שלי בסדר?‬
‫אן!‬
‫הנס עיצב אותו. ברור שזה נראה נהדר.‬
‫ומי חשב שהנסיך אוהב נשים עם שיער קצר…‬
‫בתור עובד של משפחת המלוכה,‬ ‫רק הנס היה יודע דבר כזה!‬
‫זה היה יקר, אבל שווה את זה.‬
‫את צודקת.‬
‫זה שום דבר. אני פשוט לא רגילה לזה.‬
‫יותר חשוב, מה קרה ל"את יודעת מי"?‬
‫אני לא שומעת אותך.‬
‫המוזיקה די חזקה.‬
‫מה אעשה אם יגלו אותי?‬
‫את תהיי בסדר. את בכלל לא נראית כמו עצמך.‬
‫לא יזהו אותך.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬
‫המלך בובל מממלכת קלייר דה לון.‬
‫הנסיך גילברט מממלכת קלייר דה לון.‬
‫הוא לובש ז'קט אדום עם מכנסיים לבנים.‬
‫זה הנסיך. הוא נראה טוב בכל דבר.‬
‫רוב האנשים היו נראים כמו קומיקאים.‬
‫לא הנסיך. בהחלט לא הוא.‬
‫כולם.‬
‫ברוכים הבאים לנשף בטירה היפה שלנו.‬
‫מטרת הנשף הערב הוא שהנסיך ימצא אישה.‬
‫נשות הממלכה היפות.‬
‫אם הנסיך יזמין אתכן לרקוד, אל תתביישו.‬
‫תרקדו איתו.‬
‫טוב, נסיך. בחר את בת הזוג שלך.‬
‫אבא, אני…‬ ‫-תבחר.‬
‫תשכח מהאישה שנעלמה בצורה אנוכית.‬
‫כן, אבא.‬
‫אימא, אני אהיה בסדר?‬
‫את תהיי בסדר. קצת ביטחון.‬
‫אני כל כך לחוצה.‬
‫הנסיך.‬
‫מה?‬
‫תרקדי איתי?‬
‫בשמחה.‬
‫וו-הו!‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬
‫את יפה מאוד.‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני מניח שהגיע הזמן שאמשיך הלאה.‬
‫מה?‬
‫נעלי זכוכית?‬
‫מיס טקלה התאמנה.‬
‫מלכי!‬
‫מה קרה? אתה מפריע לנשף.‬
‫צר לי לדווח…‬
‫סלחי לי.‬
‫זה נורא!‬
‫כולם.‬
‫עליי להפסיק את הנשף.‬
‫מוקדם יותר, ביער,‬
‫מצאנו את אחד מנתיניי הנאמנים.‬
‫מעצב השיער שלנו, הנס, מת.‬
‫הגופה הייתה מכוסה בעפר.‬
‫ברור שמישהו ניסה להסתיר אותה בכוונה.‬
‫ישנו סימן פרסה של סוס על מצחו.‬
‫סימנים בעורפו מעידים על כך שמשהו פגע בו.‬
‫הוא נפגע מכרכרה שהייתה בדרכה לנשף הזה,‬
‫ספג פגיעה בראשו ומת.‬
‫משמע…‬
‫שהפושע המתועב נמצא בחדר הזה!‬
‫הנס היה האוצר הלאומי שלנו.‬ ‫הייתה לו היכולת להפוך אנשים ליפים.‬
‫הפשע הזה לא ייסלח!‬
‫נפתח בחקירה מיד.‬
‫נבדוק את כל הכרכרות שהגיעו לכאן הערב.‬
‫בעליה של כרכרה מוכתמת בדם‬
‫הרג את הנס!‬
‫איש לא מורשה לעזוב את הטירה‬ ‫עד שהתהליך יושלם!‬
‫בדקו את כל הכרכרות מיד.‬
‫כמובן.‬
‫מה נעשה? יתפסו אותנו.‬
‫אל תדאגי. פול יטפל בכרכרה.‬
‫מה?‬
‫מה? פול?‬
‫קרה משהו?‬
‫מה לגבי הדבר שביקשתי ממך לעשות?‬
‫מה? הדם על הכרכרה?‬
‫כן, שטפתי אותו לגמרי.‬
‫מה?‬
‫כמובן, אף חייל‬ ‫או איש צוות של הטירה לא ראו אותי.‬
‫אני עכבר, אבל אני אוהב להיות נקי.‬
‫אתה פשוט עכבר נפלא.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אבל איך הגעת לכאן?‬
‫למען האמת…‬
‫יש קיצור דרך תת-קרקעי שרק עכברים מכירים.‬
‫הגבינה והיין בטירה הזו מדהימים.‬
‫אנחנו הולכים הלוך ושוב‬ ‫בקיצור הדרך כדי ליהנות מהגבינה והיין.‬
‫הגבינה והיין כל כך טעימים.‬
‫גבינה ויין.‬
‫גבינה… לא!‬
‫לא שתיתי את היין.‬
‫אני נוהג בכרכרה וכבר פגעתי במישהו,‬
‫אסור לי לשתות…‬
‫ששש…‬ ‫-סקוויק?‬
‫סקוויק!‬
‫ששש.‬ ‫-סקוויק.‬
‫אל תגיד שפגעת במישהו.‬
‫מה?‬ ‫-כולם כל כך מתוחים עכשיו.‬
‫תודה לאל שאף אחד לא שמע אותי.‬
‫אני אישאר עם הגבינה להיום.‬
‫מלכי, חתיכות גבינה נמצאו‬ ‫ליד גופתו של הנס.‬
‫הפושע הרג אותו בזמן שאכל גבינה…‬
‫הפושע… אוהב גבינה יותר מכל דבר אחר.‬
‫תמצאו את אוהבי הגבינה בממלכה הזו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה לא הייתי אני!‬ ‫אני השגתי את הגבינה מהטירה.‬
‫כיפה אדומה, בואי נשתמש בקיצור הדרך ונלך.‬
‫אם נלך עכשיו, זה כמו להגיד,‬ ‫"בבקשה תחשדו בנו!"‬
‫מה אם הם ירדפו אחרינו ויתפסו אותנו?‬
‫את צודקת.‬
‫אני אלך לכרכרה דרך קיצור הדרך עכשיו.‬
‫היי, בלי יין!‬
‫זו כרכרה מוזרה למראה, אבל אין דם.‬
‫השעה 23:00. עוד שעה הקסם יתפוגג.‬
‫בקצב הזה, הקסם יתפוגג כאן.‬
‫בואי נחזיק מעמד עד הסוף‬ ‫ונברח דרך קיצור הדרך.‬
‫הרשה לי לדווח על ממצאיי.‬
‫חיפשנו בכל הכרכרות,‬ ‫אבל לא מצאנו עקבות של דם.‬
‫זה אומר שאף אחד כאן לא עשה את זה.‬
‫לא…‬
‫הרופא שביצע את הנתיחה של הנס‬ ‫יצר איתי קשר.‬
‫לפי האופן שבו הדם נקרש,‬ ‫החלק האחורי של ראשו נפגע ראשון.‬
‫מה שאומר…‬
‫שהנס כבר היה מת לפני שהכרכרה פגעה בו.‬
‫היי!‬
‫החיילים שחיפשו בביתו של הנס…‬
‫מצאו אבן משחזת ועליה דם.‬
‫אין ספק שהוא נרצח בביתו.‬
‫אנחנו מעריכים שהוא מת היום‬ ‫בין אחת לשלוש אחר הצהריים.‬
‫הכרכרה פגעה בו משום ש…‬
‫הפושע רצה לפגוע בחקירה‬ ‫על ידי יצירת הסחת דעת.‬
‫בדיוק כפי שהסקתי.‬
‫כן…‬
‫החיילים שחיפשו בביתו של הנס‬ ‫מצאו משהו מוזר.‬
‫משהו מוזר?‬
‫הביאו את זה.‬
‫כן, אדוני!‬
‫שיער?‬
‫מה? יש פה שיער בשקית?‬
‫יש פה הרבה שיער.‬
‫זה רק חלק מהאוסף שנמצא בביתו.‬
‫מלכי, אתה מוכן להקשיב לתאוריה שלי לגבי זה?‬
‫תגיד לי.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫הפושע המתועב נמצא בחדר הזה!‬
‫כרגע אמרתי את זה, לא?‬
‫אמרתי ש…‬
‫הסרט הזה שייך לאחותי אן.‬
‫זה אומר שהשיער…‬
‫אחותי התגאתה מאוד בשערה הארוך והיפה.‬
‫למה גזרו את השיער היפה הזה?‬
‫זה אומר שמעצב השיער מספר אחת שלנו, הנס,‬ ‫היה אנושי בסופו של דבר,‬
‫אפילו הנס עשה לפעמים טעויות!‬
‫הנס גזר את זה בטעות במהלך עבודתו.‬
‫מה שאומר…‬
‫שהבחורה שהשיער שלה נגזר בטעות…‬
‫נוטרת טינה קשה להנס.‬
‫אז אתה אומר שאישה עם שיער קצר‬
‫היא זו שהרגה את הנס.‬
‫בדיוק!‬
‫חמש נשים.‬
‫הרשו לי לשאול אתכן משהו.‬
‫כל זה שלכן?‬
‫זה מוזר.‬
‫מה?‬ ‫-אז זה בדיוק כפי שחשדתי.‬
‫הנס גזר את שיערכן בטעות.‬
‫אז…‬
‫מי הרג אותו?‬
‫ובכן…‬
‫זו אחת מחמש הנשים האלה.‬
‫אפשר לומר משהו?‬
‫כן?‬
‫אף פעם לא ראיתי אותך בסביבה.‬
‫אני כיפה אדומה.‬
‫אני רק עוברת אורח.‬
‫אז, "עוברת אורח",‬
‫מה העניין?‬
‫צר לי לומר זאת, אבל…‬
‫התיאוריה של לורד צ'מברליין שגויה.‬
‫מה?‬
‫זו חוצפה! את סתם עוברת אורח.‬
‫הירגע.‬
‫למה את אומרת את זה? אני חושב שזה הגיוני.‬
‫זה פשוט מאוד.‬
‫יש משהו מוזר בשיער הזה.‬
‫מה?‬
‫לשערות האלה מחוברים סרטים יפים.‬
‫מה מוזר בזה?‬
‫אנשים בדרך כלל מורידים את הסרט‬ ‫לפני שגוזרים את השיער.‬
‫השיער הזה לא נגזר בטעות.‬
‫הוא נגזר כך בכוונה.‬
‫את צודקת.‬
‫אז למה הוא נרצח?‬
‫אין לי מושג.‬
‫רק האנשים שהסתפרו ידעו.‬
‫תוכלי לספר לנו איך הוא סיפר אותך?‬
‫ספרי לי בבקשה, אן.‬
‫היום, בסביבות עשר בבוקר…‬
‫הלכתי להסתפר אצל הנס.‬
‫מעולם לא חשבתי‬ ‫שהמעצב המלכותי ייגע לי בשיער.‬
‫זה היה כמו חלום שהתגשם.‬
‫ציפיתי לזה בקוצר רוח.‬
‫נכון…‬
‫הנסיך מעדיף נשים עם שיער קצר יותר.‬
‫אני אהפוך אותך לאישה שהוא רוצה.‬
‫כן…‬
‫ידעתי שאמי עשתה כל שביכולתה כדי לעזור לי,‬
‫וידעתי שזה עולה הרבה כסף.‬
‫אבל…‬
‫אני לא רציתי לספר את שיערי הארוך.‬
‫את רוצה להיות אשתו?‬
‫או שאת רוצה שיער ארוך ויפהפה?‬
‫אלוהים לא ייתן לך לקבל את שניהם.‬
‫התנהגותו השתנתה לגמרי‬ ‫והוא גזר לי את השיער בכוח!‬
‫הו…‬
‫אן המסכנה שלי.‬
‫אתה באמת מעדיף נשים‬ ‫עם שיער קצר יותר, נכון?‬
‫לבת שלי היה שיער ארוך ויפה.‬
‫האדם היחיד שיכול לנחם את הבת שלי‬
‫הוא אתה, הנסיך.‬
‫בתי תעשה הכול בשבילך.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫תבחר בבקשה בבתי, אן, להיות הנסיכה שלך.‬
‫אן הכי טובה בשבילך.‬
‫גם אני הסתפרתי‬ ‫כי הנס אמר לי שזה מה שאתה אוהב.‬
‫אתה מעדיף נשים עם שיער קצר יותר, נכון?‬
‫תסתכל עליי, בבקשה.‬
‫מה? אני נראית טוב יותר עם שיער קצר.‬
‫אן נראית הכי טוב.‬
‫שקט, זקנה אחת.‬
‫אתה אוהב נשים צעירות עם שיער קצר, נכון?‬
‫שתקו, ילדות קטנות!‬
‫אף אישה כאן‬ ‫לא נראית יותר טוב עם תספורת קצרה‬
‫מאשר הבת שלי.‬
‫אנחנו כן, על מה את מדברת?‬
‫אבל האם הנסיך…‬
‫באמת מעדיף נשים עם שיער קצר?‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫אבא…‬
‫למעשה, שמעתי בעבר שמועות לא טובות על הנס.‬
‫התעלמת לגמרי מהשאלה!‬
‫שמועות לא טובות?‬
‫הנס אכן היה מעצב שיער מוכשר.‬
‫אבל הוא חש קנאה‬ ‫כשראה נשים עם שיער יפה שלא היו לקוחותיו…‬
‫למה הוא הרגיש כך?‬
‫הוא לא יכול היה לסבול‬ ‫את קיומו של שיער כה יפה‬
‫שהוא עצמו לא עיצב.‬
‫אז הוא חיפש נשים עם שיער יפה.‬
‫ואת השיער היפהפה הזה…‬
‫הוא גזר בכוח.‬
‫זה נורא!‬
‫מה שאומר…‬
‫מה זה אומר, מאסטר כיפה אדומה?‬
‫שמעתי משהו…‬
‫מה?‬
‫האמת היא שדודניתה של אמי‬ ‫עובדת כאן כמשרתת.‬
‫היא הכניסה אותנו לטירה בשקט אחר הצהריים.‬
‫התגנבתן פנימה. מה זממתן?‬
‫לא זממתי דבר!‬
‫רק רציתי לפגוש את הנסיך‬ ‫ולבקש ממנו להזמין אותי לרקוד.‬
‫פגשת אותה בסוף?‬
‫לא.‬
‫זו הפעם הראשונה שאני רואה אותה.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫הגעתי עד ממש מחוץ לחדרו של הנסיך, זה נכון.‬
‫אבל…‬
‫לא הצלחתי לפגוש אותו.‬
‫למה לא?‬
‫כי אני…‬
‫שמעתי משהו.‬
‫סלח לי.‬
‫זה בלתי נסלח, הנס!‬ ‫-תירגע בבקשה, הנסיך.‬
‫יש לך מושג מה עשית?‬
‫מה זה?‬
‫הם התווכחו.‬
‫הנסיך…‬
‫כעס במיוחד.‬
‫סיפורה של אן נכון?‬
‫כן.‬
‫מה קורה פה? המוח שלי מבולגן.‬
‫הנס הגיע לחדרי קצת אחרי 12 בצהריים היום.‬
‫אלה בגדים חדשים?‬
‫נראה שהם יתאימו לך מאוד.‬
‫אלוהים, סלח לי בבקשה.‬
‫הנס…‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫זה לא עניינך, הוד מעלתך.‬
‫אז השמועות נכונות.‬
‫זה בלתי נסלח!‬ ‫-תירגע בבקשה, נסיך.‬
‫יש לך מושג מה עשית?‬
‫מה לגביך?‬
‫מה?‬
‫לכולם יש סודות.‬
‫ראיתי אותך. עברה שנה מאז, כמדומני.‬
‫אתה אומר שהוא איים עליך?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער.‬
‫לפני שנה…‬
‫מי שזרק את הכתר היקר שלך…‬
‫הייתי אני.‬
‫אני לא מאמין שזרקת את הכתר שלי.‬
‫זה פשע חמור.‬
‫כן.‬
‫בני.‬
‫למה עשית דבר כזה?‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫ניחשת נכון.‬
‫לא אמרתי לך לשכוח מהמשרתת ההיא?‬
‫אמרתי שאמצא לך אישה טובה יותר.‬
‫אנחנו עורכים נשף כדי למצוא אותה!‬
‫אבא, כעסתי.‬
‫לא קיבלת אותי ואת רמי.‬
‫רמי…‬
‫אני לא יכולה…‬
‫אני לא יפה מספיק בשבילך.‬
‫אל תדאגי, רמי.‬
‫אני אשכנע את אבי.‬
‫הנסיך שלי…‬
‫רמי…‬
‫את הכי…‬
‫יפה מבחינתי.‬
‫אבל…‬
‫אחרי שדיברתי עם אבא שלי,‬
‫היא נעלמה.‬
‫לא קיבלת אותה והיא נעלמה!‬
‫אמרתי לך שזו הייתה אי הבנה!‬
‫לא התנגדתי למערכת היחסים שלכם!‬
‫המשרתת הזו נעלמה מעצמה!‬
‫אתה לא יודע איך אני מרגיש!‬
‫אתה לא יודע…‬
‫כמה אני אוהב אותה!‬
‫אמממ…‬
‫אפשר לומר משהו?‬
‫מצאת לך רגע להפריע.‬
‫איזה תזמון נהדר.‬
‫כמעט הרשמת אותי.‬
‫את חצופה?‬
‫אני רוצה להמשיך הלאה.‬
‫זה בסדר, נסיך?‬
‫אז הנס פשוט עזב אותך?‬
‫עד שהכינו כתר חדש,‬ ‫היה לי קשה לעצב את שיערו של המלך.‬
‫תהיתי איך אציג מלך מכובד בלי הכתר שלו.‬
‫טוב, זה לא היה קשה מדי למישהו כמוני.‬
‫תמיד חשבתי‬
‫שמראת היד שלך יפה.‬
‫תשלח אותה בבקשה לבית שלי.‬
‫זו תהיה מתנה ממך.‬
‫בוא נראה באיזו שעה…‬
‫חמש אחר הצהריים יהיה בסדר.‬
‫הוא סחט אותי.‬
‫הוא דרש את מראת היד המלכותית.‬
‫אל תגיד לי שנתת לו את המראה‬ ‫שנמצאת במשפחתנו כבר דורות.‬
‫סליחה, הנסיך.‬
‫באתי לאסוף את הפריט שיישלח לביתו של הנס.‬
‫החלטתי לא לתת לו את המראה.‬
‫כשהסתכלתי על עצמי במראה, הבנתי.‬
‫למרות שהכרתי את השמועות עליו,‬
‫הוא פשוט ינצל אותי.‬
‫הייתי מכוער משום שלא הצלחתי לומר כלום.‬
‫הנסיך…‬
‫כדי להשתיק אותו בנוגע לכתר,‬
‫הרגת אותו, נכון?‬
‫זה לא נכון.‬
‫אבא, תאמין לי, בבקשה.‬
‫אחרי הנשף‬
‫החלטתי שאספר לך על הכתר.‬
‫אני מצטער, נסיך שלי.‬
‫איש לא יכול להוכיח זאת.‬
‫לא, אני לא הרגתי אותו.‬
‫אז למה?‬
‫למה לא הגעת לחזרת הריקוד?‬
‫הלכתי לבדוק מה שלומך.‬
‫לא היית בחדר שלך.‬
‫לא היית בטירה.‬
‫אני…‬
‫רציתי להיות לבד.‬
‫אז פשוט יצאתי להליכה.‬
‫זה תירוץ נוח מדי!‬
‫באיזו שעה יצאת לטייל?‬
‫מאחת עד שלוש אחר הצהריים.‬
‫מאסטר כיפה אדומה,‬
‫בזמן הזה הרופא אמר שהנס נרצח!‬
‫זה צירוף מקרים.‬
‫פגשת מישהו בזמן שטיילת?‬
‫לא, אף אחד.‬
‫טיילתי על גבעה‬ ‫שאנשים בדרך כלל לא באים אליה.‬
‫לנסיך…‬
‫יש מניע לרצח של הנס.‬
‫ואין לו אליבי.‬
‫נסיך שלי.‬
‫תמיד היה לך חוש צדק חזק.‬
‫האם חוש הצדק הזה‬
‫פועל נגדך הפעם?‬
‫אבא…‬
‫אתה מטיל בי ספק?‬
‫לא, לא רצחתי אותו!‬
‫עצרו את הנסיך.‬
‫אבא!‬
‫קחו אותו מכאן.‬
‫נסיך שלי!‬
‫אני מאמינה לך. לא רצחת את הנס!‬
‫תודה.‬
‫נסיך שלי…‬
‫כיפה אדומה, אין סיכוי שהוא רצח את הנס.‬
‫בבקשה תעשי משהו.‬
‫אבל יש ראיות נסיבתיות…‬
‫מה?‬
‫זה…‬
‫קוץ.‬
‫הנסיך לא היה יכול להיות הרוצח.‬
‫היי!‬
‫אסור לזרים להיכנס לכאן!‬
‫עלייך לעזוב!‬
‫חכה, בבקשה!‬
‫כרגע אמרת,‬ ‫"הנסיך לא יכול היה להיות הרוצח", נכון?‬
‫כן.‬
‫למה את חושבת כך?‬
‫מהשעה אחת ועד שלוש אחר הצהריים,‬ ‫הנסיך היה לבדו.‬
‫הוא ישב על גבעה עם נוף יפה.‬
‫מה אמרת עכשיו?‬
‫ישנתי במערה ביער.‬
‫משם ראיתי אותו כל הזמן.‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬
‫ז'קט אדום עם מכנסיים לבנים.‬
‫נראה נהדר על רקע הגבעות הירוקות.‬
‫אם מה שאת אומרת נכון,‬ ‫זה אומר שלנסיך יש אליבי!‬
‫היוצרות התהפכו.‬
‫המלך הוא אביו אחרי הכול.‬
‫איזו הקלה.‬
‫מלכי.‬
‫בבקשה היזהר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תסתכל על האדם המכוער והמלוכלך הזה.‬
‫היא קבצנית ואדם נחות.‬
‫אנחנו לא יכולים לבטוח בה.‬
‫היי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה טיפשי.‬
‫אפשר לומר משהו?‬
‫למה תושבי הממלכה הזו‬ ‫לא מאמינים בנסיך שלהם?‬
‫אז את מאמינה למה שהאישה הזו אומרת?‬
‫כן.‬
‫אבל איך שהיא נראית…‬
‫אתה אומר שבגלל שהיא מכוערת, היא משקרת?‬
‫אין בזה שום היגיון.‬
‫אבל היא יצור נחות.‬
‫אנחנו לא יודעים‬ ‫אם היא משקרת רק בשביל הכסף.‬
‫איזה מלך חשדן.‬
‫התלבושת של הנסיך נתפרה לכבוד הנשף, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אז מה זה?‬
‫זה היה על הרצפה היכן שהנסיך נעצר.‬
‫מה זה?‬
‫זה קוץ משיח.‬
‫באזור הזה… בואו נראה.‬
‫אוי! אאוץ'!‬
‫הו.‬
‫הם גדלים ביער בדרך לגבעה עם הנוף היפה.‬
‫אם יורשה לי?‬
‫איך קוצים יכולים להגיע‬ ‫לבגדים שהנסיך לבש בפעם הראשונה היום?‬
‫יש רק אפשרות אחת.‬
‫הנסיך באמת הלך לגבעה הזו היום.‬
‫מסקנה מצוינת, מאסטר כיפה אדומה!‬
‫אז הנסיך דובר אמת!‬
‫בדיוק.‬
‫מלכי.‬
‫החזר אותו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מה קורה?‬
‫נסיך שלי.‬
‫משום שמישהו כאן אישר את האליבי שלך,‬
‫אני משחרר אותך.‬
‫כולם.‬
‫אני מתנצל שעיכבתם אתכם כאן כל כך.‬
‫אתם רשאים ללכת עכשיו.‬
‫סינדרלה, אנחנו חייבות לזוז.‬
‫סלחו לנו.‬
‫חכי בבקשה.‬
‫נסיך שלי, בבקשה תסתכל על אן שלי.‬
‫תראה את הפרופורציות היפות שלה!‬
‫אתה אוהב נשים עם שיער קצר, נכון?‬
‫אני אעשה הכול בשבילך, נסיך שלי.‬
‫תציץ…‬
‫אנחנו עדיין לא מוותרות!‬
‫אן אוהבת אותך!‬
‫הפעמון עומד להפסיק לצלצל! מהר!‬
‫סינדרלה, מהר!‬ ‫-כן.‬
‫חכי בבקשה!‬
‫אני מצטערת, נסיך שלי.‬
‫אני חייבת ללכת הביתה.‬
‫לפחות תגידי לי איך קוראים לך.‬
‫אני מצטערת!‬
‫אנחנו זזים עכשיו!‬
‫אתה מסוגל! קח אותנו הכי רחוק שאתה יכול!‬
‫הצלצול הבא הוא האחרון!‬
‫לחשוב שסוף סוף הצלחתי להפוך לבן אנוש…‬
‫איי…‬
‫הקסם…‬
‫נגמר.‬
‫הגענו. זה הבית שלי.‬
‫את יכולה להישאר כאן כמה שתרצי.‬
‫תודה. אני אשמח להיכנס.‬
‫בטח.‬
‫כיפה אדומה.‬ ‫-כן?‬
‫כאן.‬
‫אה.‬
‫מסריח פה!‬
‫היא הלכה לכיוון הזה! לכו אחריה!‬
‫מה זה היה?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫אאוץ'.‬
‫מי את?‬
‫זה מה שאני שואלת.‬
‫אני מרגו.‬
‫מר…‬
‫את האחות הנוספת של סינדרלה?‬
‫את מכירה אותה?‬
‫לא, מספיק עם זה.‬
‫את יכולה בבקשה לעזור לי?‬ ‫החיילים רודפים אחריי.‬
‫למה? מה עשית?‬
‫אני…‬
‫הרגתי בטעות את הנס, מעצב השיער!‬
‫היא עדיין באזור. תמצאו אותה!‬
‫כן, המפקד!‬
‫הלחמנייה הזו הולכת טוב מאוד עם ריבת פטל.‬
‫מפתיע שאת מסוגלת לאכול בזמן כזה.‬
‫הנס שלח לי מכתב.‬
‫הוא אמר שיספר אותי במיוחד לכבוד הנשף,‬
‫ושהוא יחכה בביתו בארבע אחר הצהריים.‬
‫הנס…‬
‫זו אני, מרגו.‬
‫אני נכנסת.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫הייתי די מעולפת, וכשהתעוררתי…‬
‫מה קורה פה?‬
‫קיבלתי עוד מכה בראש מאחור. בום!‬
‫לא ראית מי הכה אותך?‬
‫תראי לי.‬
‫אאוץ'.‬
‫כן, אלה…‬
‫בהחלט שתי מכות בראש.‬
‫כשחזרתי להכרה, הראש שלי ממש כאב.‬
‫אאוץ'.‬
‫והבנתי שלפניי נמצא…‬
‫מה?‬
‫ידעתי ברגע שראיתי אותו.‬
‫ידעתי שהוא מת.‬
‫ובידי היה…‬
‫רגע אחד.‬
‫אז זאת אומרת שאת לא באמת זוכרת שהרגת אותו.‬
‫כן.‬
‫אבל איך שלא תחשבי על זה,‬ ‫זו יכולה להיות רק אני.‬
‫תירגעי.‬
‫את זוכרת עוד משהו?‬
‫מה?‬
‫אה, כן.‬
‫השיער של אן היה על השולחן.‬
‫היא הייתה גאה בשיער שלה.‬ ‫אין סיכוי שהיא הייתה מספרת אותו.‬
‫ואז?‬
‫שמעתי פעם שמועה לא טובה.‬
‫הנס היה מספר את שיערן הארוך והיפה‬ ‫של נשים צעירות ואוסף אותו.‬
‫חשבתי שמישהי קנאית המציאה את השמועה.‬
‫אבל הבנתי הכול.‬
‫הנס גזר את שיערה של אן בכוח.‬
‫הדם עלה לי לראש, ואני בטח הרגתי את הנס.‬
‫אני בטוחה שזה מה שקרה!‬
‫תירגעי.‬
‫ומה קרה אחרי זה?‬
‫חשבתי שעליי לטייח את זה.‬
‫שמתי את הנס בעגלה.‬
‫התחבאתי בין העצים בהצטלבות דרכים‬
‫והמתנתי שתעבור כרכרה.‬
‫רצית שכרכרה תפגע בו‬ ‫כדי לזייף את סיבת המוות?‬
‫כן.‬
‫חיכיתי קצת וכרכרה מוזרה למראה הגיעה.‬
‫אחרי ששמעתי את הסוס בועט בהנס,‬ ‫ברחתי ליער.‬
‫ואז?‬
‫במקור הייתי אמורה ללכת לנשף.‬
‫אבל לא הייתי מסוגלת.‬
‫חששתי שיתפסו אותי.‬
‫לא רציתי גם ללכת הביתה, אז נשארתי ביער.‬
‫ובדיוק עכשיו, החיילים בסיור מצאו אותי.‬
‫תפסו אותה!‬
‫לא, עזרי לי!‬
‫הנה מי שאתם מחפשים.‬
‫היא התוודתה שהרגה את הנס.‬
‫קחו אותה מכאן.‬
‫את צוחקת. אמרת שתעזרי לי!‬
‫לא אמרתי שום דבר כזה.‬
‫חסרת לב! שטן! מפלצת!‬
‫מאסטר כיפה אדומה!‬
‫אני שמח לראות אותך שוב.‬
‫אני מתפעל מכך שהוצאת ממנה הודאה.‬
‫עכשיו אוכל לבשר למלך חדשות טובות.‬
‫היא לא הרוצחת.‬
‫מה?‬
‫היא בריונית, אז הענשתי אותה קצת.‬
‫לורד צ'מברליין, משהו מטריד אותי.‬
‫תוכל להראות לי את ביתו של הנס?‬
‫אשמח להראות לך את הדרך.‬
‫זה… לא הדם של הנס.‬
‫הדם על הרצפה כבר בערך בן שנה.‬
‫הנס דימם רק קצת.‬
‫מה שהרג אותו פגע כנראה במקום חיוני.‬
‫הבנתי…‬
‫לורד צ'מברליין.‬
‫תוכל לעזור לי עם משהו?‬
‫בשבילך, הכול, מאסטר כיפה אדומה.‬
‫נסיך שלי.‬
‫הנסיך מחפש את בעליה של נעל הזכוכית הזו.‬
‫באופן מוזר, רק בעלת הנעל‬ ‫יכולה לנעול את נעל הזכוכית הזו.‬
‫נערה, אמרי לי את שמך.‬
‫קוראים לי סינדרלה.‬
‫סינדרלה.‬
‫תמדדי אותה, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫כרצונך.‬
‫היא מתאימה! היא מתאימה בצורה מושלמת!‬
‫הבנתי.‬
‫זו את.‬
‫עצרו אותה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מה?‬
‫מה? למה?‬
‫כיפה אדומה, תגידי להם‬ ‫שהם תפסו את האדם הלא נכון.‬
‫סינדרלה.‬
‫מה?‬
‫למה יש לך כל כך הרבה צלקות בכפות הרגליים?‬
‫אמרתי לך אתמול.‬
‫זה קרה לי כשקטפתי פטל.‬
‫סינדרלה.‬
‫למה את יחפה?‬
‫אחותי, מרגו…‬
‫סינדרלה.‬
‫למה אסטרטגיית הפשע שלך כל כך מרושלת?‬
‫מי שרצח את הנס…‬
‫זו את.‬
‫מה את אומרת?‬
‫משהו בך הרגיש מוזר מהרגע שנפגשנו.‬
‫לכן הלכתי איתך לנשף.‬
‫מה?‬
‫לראשונה חשבתי שמשהו לא בסדר‬
‫כשאמרת שמרגו זרקה לך את הנעליים.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫מרגו אוהבת ריבת פטל, נכון?‬
‫אם היא הייתה זורקת לך את הנעליים,‬
‫לא היית יכולה להשיג פטל ביער,‬ ‫עם כל הקוצים האלה.‬
‫הן הציקו לי!‬
‫את רוצה להפוך אותי לרוצחת?‬
‫מה עם מניע?‬
‫אין לי סיבה להרוג את הנס.‬
‫המניע שלך כנראה היה…‬
‫בגלל שאת יפה.‬
‫את רוצה להיות יפה?‬
‫מה?‬
‫הנס בוודאי הבחין ביופייך האמיתי.‬
‫ואז…‬
‫הוא נתקף בדחף שלו לספר את שיערך.‬
‫את מכירה אותי, נכון?‬
‫בדיוק! נכון!‬
‫אני מעצב השיער הכריזמטי מספר אחת…‬
‫בעולם.‬
‫הנס.‬
‫אני מספר גם את המלך.‬
‫שמעת עליי, נכון?‬
‫בואי לביתי.‬
‫אני אספר אותך.‬
‫במיוחד.‬
‫את רוצה להיות יפה, לא?‬
‫בטוח היית מאושרת.‬
‫אנשים קוראים לך מכוערת ומציקים לך כל הזמן.‬
‫ובכל זאת, מעצב השיער הטוב בממלכה ראה אותך‬
‫ואמר שאת יכולה להיות יפהפייה.‬
‫אבל… המציאות הייתה שונה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫השיער שלך יהיה יפה.‬
‫הוא יפה יותר מכל שיער שסיפרתי בממלכה הזו.‬
‫לכן אסור לו להתקיים!‬
‫הרגת את הנס.‬
‫ואז חשבת להפליל את אחותך הטיפשה מרגו.‬
‫- אני אספר את שיערך לכבוד הנשף המתקרב -‬
‫כתבת מכתב בו התחזית להנס והזמנת את אחותך.‬
‫אחרי שמרגו הגיעה לביתו של הנס, היממת אותה‬
‫כך שמשרתו של הנסיך ימצא אותה שם בשעה חמש.‬
‫כאן זה היה אמור להסתיים.‬
‫אבל…‬
‫עשית טעות אחת.‬
‫אני נכנסת.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫לא הצלחת לעלף את מרגו,‬ ‫אבל לא הייתה לך עוד את אבן ההשחזה.‬
‫אז מתוך פאניקה…‬
‫העקב של נעל הזכוכית נשבר מעוצמת המכה.‬
‫זו חתיכת הזכוכית.‬
‫זה היה על בגדיה של מרגו.‬
‫לא הצלחת למצוא את חתיכת הזכוכית הזו,‬
‫אבל עילפת את מרגו.‬
‫היה עלייך רק לחכות למשרתו של הנסיך,‬ ‫שיגיע בשעה חמש,‬
‫ימצא אותה שם ויניח שהיא הרוצחת.‬
‫ואז היית מבצעת את הפשע המושלם.‬
‫אבל הדבר היחיד שלא יכולת לחשב‬ ‫הוא שינוי דעתו של הנסיך.‬
‫המשרת לא הגיע ומרגו לא נמצאה בזירה.‬
‫אלה רק השערות.‬
‫אם הפושע באמת השאיר את זה,‬ ‫הסיפור שלך לא מסתדר!‬
‫תסתכלי.‬
‫נעלי הזכוכית שלי שלמות לחלוטין.‬
‫זה מוכיח שאני לא הרוצחת.‬
‫זה נכון שחתיכת הזכוכית הזו‬ ‫לא מתאימה לנעליים האלה.‬
‫נכון?‬
‫נעלי הזכוכית מתאימות רק לבעליהן המקוריים.‬
‫חתיכת הזכוכית הזו לא שייכת לזוג הזה.‬
‫יש הרבה אנשים עם נעלי זכוכית‬ ‫מהקסם של מיס טקלה.‬
‫מישהו אחר רצח אותו.‬
‫אבל זו יכולה להיות רק את.‬
‫מספיק! אם את מתעקשת שזו אני,‬ ‫תראי לי הוכחות.‬
‫סינדרלה, האמת היא…‬
‫שהנעל השמאלית שאת נועלת עכשיו…‬
‫וזו שהשארת בטירה אתמול בלילה…‬
‫הן לא אותו הדבר.‬
‫מה?‬
‫נעל הזכוכית הזו…‬
‫היא נקברה עם היונה בה טיפלת.‬
‫היו לך שני זוגות של נעלי זכוכית.‬
‫נעל הזכוכית השמאלית שהשארת בטירה…‬
‫נמצאת שם.‬
‫הנעל הימנית שמתאימה‬ ‫לנעל השמאלית שאת נועלת עכשיו…‬
‫הנה היא.‬
‫מצאנו אותה קבורה עם היונה.‬
‫לורד צ'מברליין, מה עם חתיכת הזכוכית הזו?‬
‫התאמה מושלמת.‬
‫כשפגשתי אותך לראשונה, לא היו לך נעליים.‬
‫לא בגלל שמרגו זרקה לך את הנעליים.‬
‫הכית את מרגו עם נעלי הזכוכית‬ ‫שמיס טקלה החליפה לך,‬
‫אבל העקב נשבר וקברת אותו.‬
‫פגשת את מיס טקלה פעמיים אתמול‬
‫וקיבלת שני זוגות נעלי זכוכית.‬
‫הפעם השנייה הייתה איתי.‬
‫הפעם הראשונה הייתה אחרי שהרגת את הנס‬
‫וכתבת את המכתב למרגו.‬
‫נכון, מיס טקלה?‬
‫נכון.‬
‫איזו הפתעה!‬
‫אז את סינדרלה.‬
‫כפי שאמרה כיפה אדומה,‬ ‫החלפתי את נעליה לנעלי זכוכית.‬
‫את זוכרת באיזו שעה?‬
‫אני חושבת שהשעה הייתה שלוש אחה"צ.‬
‫פעמון הטירה צלצל שלוש פעמים.‬
‫את מבלבלת אותי עם מישהי אחרת.‬
‫כשפגשתי אותך לראשונה עם כיפה אדומה,‬ ‫אמרת "נעים להכיר".‬
‫אם זו הייתה הפעם השנייה, היית אומרת משהו.‬
‫אני לא צריכה להסביר לך את זה, נכון?‬
‫מה?‬
‫נכון, ברברה?‬
‫כן.‬
‫בפעם השנייה שהתראיתן,‬ ‫נראיתן שונות לחלוטין הודות לקסם שלי.‬
‫הגיוני שטקלה חשבה שאת מישהי אחרת.‬
‫תודה על העדויות שלכן, מיס טקלה וברברה.‬
‫למה את כל כך לא רשמית איתי? למה?‬
‫אין בעד מה.‬
‫טוב, אנחנו נזוז.‬
‫בואי נמשיך.‬
‫יכול להיות שהיית מסרבת‬ ‫לנעול את הנעל אם הייתי מבקשת.‬
‫לכן ביקשתי את עזרתו של הנסיך.‬
‫את לא תסרבי לנעלי זכוכית מהנסיך.‬
‫אין סיכוי שתעשי דבר כזה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫יודעת מה?‬
‫שהנעל השמאלית שאני נועלת‬
‫היא הזוג של הנעל הימנית שנשברה?‬
‫שתיהן נעלי זכוכית, זו לא הוכחה.‬
‫את מנסה להפליל אותי,‬
‫אז החלפת אותן בסתר. זה העניין!‬
‫סינדרלה.‬
‫העובדה שהנעליים מתאימות לך באופן מושלם…‬
‫פירושה שאת הרוצחת.‬
‫את צודקת.‬
‫אני…‬
‫עשיתי את זה.‬
‫אני…‬
‫הרגתי את הנס.‬
‫תאמרי לי, כיפה אדומה.‬
‫איך ידעת שהנעליים האלה קבורות עם היונה?‬
‫אנשים בממלכה הזו‬
‫מנסים לראות רק את מה שיפה.‬
‫לקבור אותן עם היונה‬
‫משמע שאף אחד לא יחפור ויוציא יונה מלוכלכת.‬
‫את…‬
‫מבינה את תושבי הממלכה הזו‬ ‫טוב יותר מכל אחד אחר.‬
‫זה היה מקום מסתור מושלם.‬
‫לפחות כך חשבתי.‬
‫כן…‬
‫זה היה מקום מסתור מושלם.‬
‫אאוץ'.‬
‫ידעתי.‬
‫אני בחורה חסרת מזל.‬
‫אם לא הייתי פוגשת אותך…‬
‫סינדרלה.‬
‫נסיך שלי.‬
‫לא אכפת לי אם זה שקר.‬
‫אמור לי פעם אחת אחרונה.‬
‫אמור לי בבקשה עוד פעם אחת.‬
‫מה?‬
‫שאני…‬
‫מאוד יפה.‬
‫את מאוד…‬
‫מאכזבת.‬
‫עצרו אותה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫הנסיך.‬
‫כיפה אדומה, תודה.‬
‫הודות לך, הצלחנו לפתור את זה.‬
‫אתה בסדר עם זה?‬
‫מה?‬
‫יש בעיה נוספת לפתור.‬
‫איזו בעיה נוספת?‬
‫אשתך לעתיד, כמובן.‬
‫בחרת בסינדרלה בנשף, אבל היא נעצרה עכשיו.‬
‫תשכחי מזה.‬
‫גם אם סינדרלה לא הייתה נעצרת,‬
‫לא תכננתי להפוך אותה לאשתי.‬
‫באמת? נראה שהיית בקטע שלה בנשף.‬
‫הייתי צריך לרקוד עם מישהי‬ ‫כי אבא שלי היה שם.‬
‫איזה שובר לבבות.‬
‫צר לי על זה.‬
‫אבל יש כבר מישהי…‬
‫שלבי שייך לה.‬
‫כן, לגבי אותה "מישהי"…‬
‫תהיתי לעצמי.‬
‫למה נעלמה רמי לפני שנה?‬
‫האם זו באמת אשמתו של המלך?‬
‫אין לי הסבר אחר.‬
‫חיפשתי בביתו של הנס ומצאתי דם ישן ויבש.‬
‫מה את מנסה לומר?‬
‫רמי הותקפה על ידי הנס.‬
‫ידעתי.‬
‫השיער הזה היה שייך לרמי.‬
‫הנס תקף את רמי‬ ‫והיא ניסתה כמיטב יכולתה להדוף אותו.‬
‫עם צלקת גדולה על פניה, היא נעלמה.‬
‫למה?‬
‫צלקת גדולה על הפנים,‬
‫זו לא סיבה להיעלם כך.‬
‫אני מניחה שזה בגלל הממלכה הזו.‬
‫בממלכה הזו היופי הוא הדבר החשוב ביותר.‬
‫אשתו של הנסיך בממלכה כזו‬ ‫בהחלט תישפט לפי המראה שלה.‬
‫עם צלקת גדולה על הפנים,‬
‫היא כבר לא נחשבת ליפה.‬
‫לכן היא נעלמה.‬
‫נכון?‬
‫מי את?‬
‫רמי…‬
‫רמי.‬
‫חיפשתי אותך כל הזמן הזה!‬
‫אני…‬
‫כבר לא ראויה למילים האלה.‬
‫אני מכוערת ויש לי צלקת.‬
‫אני לא מתאימה לך.‬
‫זה לא נכון!‬ ‫-זה כן!‬
‫אי שם יש אישה יפה שראויה לך.‬
‫פשוט תשכח…‬
‫ממני.‬
‫רמי…‬
‫מה את אומרת?‬
‫אפשר לומר משהו?‬
‫רמי, היית בגבעה ביום הנשף.‬
‫למה צפית בנסיך במשך שעתיים?‬
‫בגלל ש…‬
‫את עדיין אוהבת את הנסיך.‬
‫נכון?‬
‫לכן השגחת על הנסיך גם אחרי שנעלמת.‬
‫הפכת את עצמך למכוערת כזו‬ ‫כדי לוודא שלא יבחינו בך או ידברו איתך.‬
‫רמי.‬
‫את עדיין…‬
‫יפה יותר מכולן.‬
‫נסיך שלי…‬
‫- תודה -‬
‫כיפה אדומה, תודה רבה לך.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫הנסיך ורמי, אני שמחה שהמלך מאשר.‬
‫הכול הודות לך.‬
‫הצלחתי להבין מה באמת חשוב.‬
‫תודה.‬
‫אני מאחלת לכם כל טוב.‬
‫טוב, אני אלך לי לדרכי.‬
‫וכך,‬
‫הסתיים לו סיפורן‬ ‫של סינדרלה ושל כיפה אדומה.‬
‫מאסטר כיפה אדומה.‬
‫אך זהו רק סיפור אחד מני רבים.‬
‫נכון. הסיפור הזה הוא על אהבה וקסם,‬
‫בו כיפה אדומה מסכנת את חייה.‬
‫אוי! אאוץ'!‬
‫עוד קוץ?‬
‫אני מניחה שלדברים יפים יש קוצים.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬