Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Epäreilua.
Anna mennä, Jesse.
Kaveri treenaa olympialaisiin.
Saisi olla elvistelemättä kyvyillään bileissä.
- Tai pitäisi edes paidan päällään. - Kunpa ei ikinä pitäisi.
Hän ei tunne minua lainkaan.
Säälittävää, eikö?
Joo, tosi säälittävää.
- Tällä tavalla. - En ymmärrä, mitä haluat.
- Pitele sitä. - Koko ajan.
- Luulin, että osaat. - Joitte tynnyrin tyhjäksi.
Joo, nopeus on valttia.
- Poliisit! - Niin on.
Tulevaisuutta on vaikea ennustaa.
Jos saisin aikakoneen, hyödyttäisikö edes palata -
ja kertoa itselleni tulevasta?
15 VUOTTA MYÖHEMMIN
Tätäkö harkitsette?
- Emme ole varmoja. - Olen kohta koomassa.
Näytä se toinen.
- Pidän tuosta. - Edullisempi ja isompi.
Hintaan tosin sisältyy vähemmän.
- Lisättävää olisi paljon. - Whiskey sourit.
- Kiitos. - Viskiä.
Ei kestä. Bud Light seltzer herralle.
Kiitos, ettet pakottanut sanomaan sitä.
- Luoja. - Anteeksi.
Tahdon sanoa vain:
Sam ja Emma,
riemuitsemme puolestanne.
Kiitos, että autoit tyttäremme uuteen alkuun elämässä.
Tervetuloa perheeseemme.
Kiitos.
Alakerran vessa on tukossa. Jouduin kurottamaan alas asti.
Michael.
- Mitä? Olkaa hyvä vain. - Kiitos.
Minullakin on sanottavaa.
Olen ylpeä saavuttamastasi elämästä, Emma.
Se ei ole ollut helppoa,
ja moni olisi lannistunut.
Sinä et.
Tiedän, että me kaksi -
teemme joskus toisemme hulluiksi.
- Teemmekö? - Joo.
- Neidit. - Emme kai.
Yritän sanoa,
että vaikka olet pikkusiskoni,
toivon, että sydämeni olisi jonain päivänä yhtä suuri.
- Kauniisti sanottu. - Kiitos, äiti.
Kun kerran pidämme puheita ja itketämme toisiamme,
kiitän sinua, Marie, koska patistelit soittoharrastukseen.
En oppinut soittamaan, mutta törmäsin vanhaan ystävään.
Parhaaseen ystävääni.
Tajuamme. Pidät sulhasestasi.
Hieno homma.
Olet onnekas. Sinulla on minut.
Lienee minun vuoroni.
Kuten kaiketi tiedätte, olen ollut hulluna Emmaan -
jo muutaman vuoden ajan.
Kasiluokalta.
Kiitos, Colin. En tiennyt, että pidimme kirjaa.
Muistan, kuinka ajattelin heti tavatessamme:
"Hän on se oikea."
Sitten elämä vei meidät erillemme,
ja kun taas kohtasimme,
olimme molemmat varttuneet melkoisesti.
Jotkin asiat kuitenkin pysyvät. Kun katson sinua nyt,
tunnen olevani taas kasiluokalla.
Ja ajattelen: "Hän on se oikea."
Teistä ajattelen: "He ovat perheeni."
- Niin olemme. - Et pääse meistä eroon.
- Perheelle. - Perheelle.
Kippis.
- Mitä teet? - Lasini jäi tuonne.
- Hei. - Vie minut kotiin.
Näkemiin kaikille.
Palvelu pelaa.
Hei sitten.
- Kuka soittaa lauantai-iltana? - En tiedä.
Haloo?
Kulta, minä täällä, Jesse.
Olen elossa.
Kuuletko minua? Emma, tulen kotiin.
Emma? Kulta, mikä hätänä?
Mistä on kyse?
Joo, nopeus on valttia.
- Poliisit! - Niin on.
Tule, Emma.
- Kyytini haihtui, ja omasi... - Sam.
Onko hän poikaystäväsi?
Hän on paras ystäväni.
Hän siis haluaisi poikaystäväksesi, mutta sinua ei kiinnosta?
- Ei se niin ole. - Niin varmasti.
Ehkä vähän siihen suuntaan.
- Vai vähän? - Ole hiljaa.
Kärähdin puhalluskokeessa. Vanhempani tappavat minut.
Kurjaa.
Tuntuuko joskus, että kaikki sanelevat, kuka olet?
Jatkuvasti.
Vanhempani omistavat Blairin kirjakaupan.
Osasin jo arvata. Emma Blair.
Heidän ajatuksensa on, että minä ja siskoni jatkamme liikettä.
He eivät kuuntele, kun sanon, etten halua.
Marie haluaa, ja hyvä niin.
Hän on aina ollut kirjakauppiaan kultatytär.
- Aivan. - Minä en. Aion häipyä täältä.
- Minne? - Kiertämään maailmaa.
Pidän tuosta.
Et vastaa kuvitelmiani.
Kuvittelitko minusta jotain?
Eksäni arveli, että olit ihastunut minuun.
- Kuulemma olit katsellut minua. - Ei se...
- Eikö? - Se on täysin...
- Ehkä päivän verran ekana vuonna. - Siinä se tuli.
Selvästikään en ole lätkässä sinuun nyt.
Mikset ole?
- Mikset sinä minuun? - Taidan ollakin.
Ihastuin puolitoista tuntia sitten.
- Ellet ole kiinnostunut... - Olen.
- Oletko valmis? - Olen.
Matkaan!
LOMA ROOMASSA: RAUNIOITA JA PASTAA
KEVÄINEN BANGKOK
EMMA BLAIR KUVAT: JESSE LERNER
SINGAPOREN HELMET
AAMIAINEN PEKINGISSÄ: VIISI KATURUOKALAJIA
MADRIDIN VANHA KAUPUNKI
MIKSI VENICE BEACH ON KOTIPESÄNI
Tiedämmekö edes, minne menemme?
Peruimme viime vuonna kiitospäivän vanhempieni kanssa.
Olit kuvauksissa Perussa. Marie motkottaa kuten aina.
Kiitospäivä Actonissa on hyvä idea.
Kerrotaan uutiset henkilökohtaisesti.
Mitkä uutiset?
Kuusi viime vuotta -
ovat olleet mahtava seikkailu.
Haluan elää loppuelämäni kanssasi.
Emma Blair,
tahdotko naimisiin?
- En. - Etkö?
Valitan, en.
- Sydämeni särkyy. - Tahdon!
Tahdon!
Tahdon.
Oletteko tosissanne?
Myöhästytte omista häistänne. Alttarille siitä.
Minulla on täydellinen lainaus Jane Austenilta.
Vauhtia.
Ei pilata hänen suurta päiväänsä.
Kirjakauppiaan kultatytär iskee taas.
- Mennäänkö naimisiin? - Okei.
Hyvät naiset ja herrat, Jesse ja Emma Lerner!
En voi lentää Alaskaan. Madrid-juttuni takaraja on huomenna.
Minun on pakko mennä.
Tämä on tilaisuuteni kuvata oikea dokumentti.
On myös ensimmäinen vuosipäivämme.
Olet oikeassa. Olen pahoillani.
Juhlimme kunnolla, kun palaan. Lupaan sen.
Varaamme halvan lennon jonnekin. Vaikka...
Islantiin.
Kroatiaan.
Balille?
Syödään vain illallista rannalla.
Sopii. Illallista rannalla siis.
- Sovittu. - Selvä.
- Rakastan sinua aina. - Minä pidempään.
- Tajuatko, kuinka pitkä aika se on? - Pitkä.
Tosi pitkä.
JESSE LERNER ACTONISTA YHÄ KATEISSA
Miehenne oli helikopterissa, joka putosi Tyyneenmereen.
Löysimme lentäjien ruumiit, muttemme vielä miestänne.
Emme usko, että hänellä oli mahdollisuuksia selvitä.
Olen hyvin pahoillani. Jatkamme etsintöjä.
Jos löydämme jotain, saatte tiedon heti.
Ymmärrän, että tämä on järkytys...
Emma.
Olet täällä jo kolmatta päivää.
Pysyn täällä, kesti se kuinka kauan tahansa.
Mikä?
Hän on kadonnut, mutta palaa vielä. Aion odottaa täällä.
Et voi...
Ei se toimi.
En luovu toivosta.
- Anna kiikarit tänne. - En. Jesse palaa vielä.
Hän oli osavaltion paras pitkien matkojen uimari.
Ei hän palaa.
Et voi olla varma.
Voin kyllä.
On kulunut viikko. Etsinnöistä luovuttiin.
Et kestä sitä, etten ole enää varjossasi.
Tiedän, kuinka uskomaton mieheni on.
En anna sinun vähätellä häntä,
jotta tuntisin itseni pieneksi.
- Emma... - Ei.
- Emma. - Älä lohduttele.
Olen hyvin pahoillani, Emma.
Hän on kuollut. Olen pahoillani.
Ei hän ole.
- Ei hän ole. - On hän.
Ei ole.
- Olen pahoillani. - Hän ei ole kuollut.
Olen pahoillani.
Olen hirveän pahoillani.
En tiedä...
En tiedä, miten voin elää ilman häntä.
Tiedän.
Tiedän, mutta...
Onnistut kyllä.
Miten?
Palaat kotiin Actoniin ja muutat luokseni.
Laitan aamiaisesi, lounaasi ja päivällisesi.
Autamme elämäsi uuteen alkuun.
Mutta emme juuri nyt.
Nyt saat olla murtunut. Pidän sinut koossa.
Hei.
Vaivuitko muistoihin?
Anteeksi, herätinkö sinut?
Et.
Miten voit?
En saa unta.
Miten itse voit?
En tiedä.
Haluatko lämpimän suihkun? Tarjoan Sam Leen erikoisen.
Mikä Sam Leen erikoinen on?
Se, että avaan suihkun.
BLAIRIN KIRJAKAUPPA
Hei, kulta.
Emma.
Tilaat liian vähän klassikoita.
Selvästikin, isä, mutta ei nyt.
Itse tilaat niitä liikaa.
- Colin, keskity. - Anteeksi.
Annamme teidän olla rauhassa.
Kuinka oikeasti voit?
En tiedä, mitä tunnen.
Varmaankin olet hämmentynyt.
- Niin, mutta... - En lopettanut.
Sinulla ja Jessellä oli upea yhteinen elämä.
Sitten hänen helikopterinsa putosi -
ja luulimme hänen kuolleen.
Sinä nousit omaan uskomattomaan tapaasi jaloillesi -
ja löysit uuden hienon rakkauden.
- Niin, ja... - Jatkan yhä.
Nyt elämäsi onnellisin päivä -
on myös päivistä hankalin ja luultavasti surullisin,
koska teit tai tunsit mitä tahansa,
särjet jonkun sydämen.
Sait jotain, mutta menetät jotain.
Saat olla sekä onnellinen että murheellinen.
Voit puhua. Nyt lopetin.
Tosi jaarittelevasti sanottu, mutta pitää paikkansa.
Kiitos.
Miksi inhosin sinua lapsena?
Koska minä inhosin sinua.
- Miksi? - Koska sinä inhosit minua.
Luoja, Emma.
Et voi pukeutua noin tavatessasi kadonneen miehesi jälleen.
Herranen aika.
Näytät upealta.
Väri.
Tämä kai toimii.
Tästä en ole yhtä varma.
- Niin. - Olen sekä kihloissa että naimisissa.
- En tunne protokollaa. - Mitä sisimpäsi sanoo?
Lähinnä käskee oksentaa.
Voit pitää tuota.
Tai sitten molempia.
Jätän molemmat pois.
Näin.
Selvä. Onnea matkaan.
ACTONIN HISTORIALLINEN KESKUSTA
- Hei, Joe. - Hei.
- Francine. - Emma.
Näytät erilaiselta.
Poikamme palaa kotiin.
Päätimme olla kertomatta Jesselle, että löysit jo uuden.
Hän on saanut kestää tarpeeksi.
Mennään.
Emma!
Hei.
- Jesse! - Yksi kuva vain.
Haluatko pois?
Tule.
Oletko kunnossa?
Kaikki hyvin.
Kaikki on hyvin.
ACTON-BOXBOROUGH'N ALUEELLINEN LUKIO
Tämä on suora lähetys Jesse Lernerin talolta.
Voitteko kuvitella?
Morsiamella onkin aviomies.
Elävä aviomies.
Hän valitsee taatusti Jessen.
Mieshän nousi kuolleista.
Romanttisempaa ei olekaan.
Sam on mennyttä.
Takuulla.
- Huomenta. - Sam.
Hei, kaveri.
Janis.
Hei. Puhuimme sinusta juuri.
Selkäsi takana.
- Se on minun lounaani. - Tasoissa ollaan.
Vannoin, että jos selviäisin, anelisin anteeksi lähtöäni.
Nyt hyvitän sitä sinulle koko loppuelämämme.
Olen kihloissa.
Mitä?
Olen kihloissa ja aion naimisiin.
Olet jo naimisissa.
Ei, erään toisen kanssa.
Mitä?
Mikä on noin hauskaa?
Ei mikään. Tuo on kamalaa.
Niin, hirveää.
Varmasti pahinta, mitä olen ikinä kuullut.
- En tiennyt, että olit... - Luulit minun kuolleen.
Et tiennyt.
Siinähän sinä olet.
Et voi kadota tuolla tavoin.
Tule, kaikki odottavat.
Se on liikaa.
Kaikki hyvin. Hengitä.
Hei. Olen tässä.
En...
En ole aikoihin nähnyt noin paljon ihmisiä.
Minä vain...
Minun pitää mennä.
Jään tänne yöksi, koska he tarvitsevat minua.
Sitten meidän on oltava yhdessä. Tavataanko huomenna?
Totta kai.
Mennään mökille Maineen.
Selvä.
Heti aamusta.
Selvä. Heti aamusta.
Tulitkin kotiin.
Teetkö maidotonta juustoleipääni?
Ajattelin tehdä siltä varalta, että tulet takaisin.
Pikku laktoosi-intolerantti.
Miltä hän vaikuttaa?
Onko hän yhä käsittämättömän komea?
Hän on kunnossa.
Hieman pyörällä päästään vain.
Melko kunnossa.
Hyvä.
Hyvä, että hän voi hyvin.
Näin sinun suutelevan häntä.
Uutisissa.
En ole vihainen siitä. Minä vain...
Tuntui väärältä jättää kertomatta,
joten halusin, että tiedät.
Olen todella pahoillani.
- Tämä on hämmentävää. - Hämmentävää.
Sitä se on.
Hei.
Kaikki järjestyy kyllä.
Kaikki järjestyy.
Rakastan sinua valtavasti.
Rakastan sinua.
Tarvitsen sinua.
Oletko varma?
Olen.
Missä sormuksesi on?
Sinun on pakko valita.
Hän on miehesi.
Meidän olisi parasta perua häät.
Mitä?
Voitko muka taata, että tapahtui mitä tahansa,
olet valmis viettämään loppuelämäsi kanssani?
Tulevaisuutemme nimissä -
sinun on mentävä.
Mene ja tee tarvittava ottaaksesi selvää.
Voit asua hotellissa, Marien tai vanhempiesi luona...
Ymmärrän.
Minun on oltava yksin.
Joko pakkasit?
Jep.
Tässä.
Pelkään, että polttaisin sen lähdettyäsi.
Olet hyvä mies.
Kelvollinen.
No niin.
Jesse haluaa lähteä muutamaksi päiväksi Maineen.
Jopas nyt.
Huolehtisitko kaupasta?
Pystytkö?
Mielelläni.
Luuletko, että voi olla rakastunut yhtä aikaa kahteen ihmiseen?
Ehkä jotkut voivat.
Ei se ole edes olennaista.
Olet Samin kanssa eri ihminen kuin olit Jessen kanssa.
Ehkä kyse ei ole siitä, kumpaa rakastat enemmän.
Vaan siitä, haluatko olla se, joka voisit olla Jessen kanssa,
vai se, joka sinusta on tulossa Samin kanssa.
Olet ollut hiljattain hyvä.
Minä vain tunnen sinut.
Kiitos.
Näytät upealta.
Sinäpäs.
Sinun pitää ajaa. Korttini raukesi, kun minut julistettiin kuolleeksi.
Selvä.
Kivoja aikoja.
SAM: TOIVOTTAVASTI VOIT HYVIN
MARIE: UNOHDIT TÄNNE JOTAIN
Voimmeko pysähtyä kaupalla?
Unohdin jotain Marien luo.
Sopii.
Eivätkö tavarasi ole kotonasi?
En asu siellä nyt.
Selvä.
On mukavaa nähdä kaikki.
Mainostavatko vanhempasi yhä Walden Pondia?
"Tiedättekö Walden Pondin tässä lähellä?"
He ovat nyt eläkkeellä.
Todellako?
Hieno homma.
Lunastiko Marie viimein perintönsä?
Tuliko tyttärestä kirjakauppias?
Itse asiassa minä johdan liikettä.
Vai että johdat.
Olen tosissani. Johdan kirjakauppaa.
Tiedän. Inhosin sitä, mutta...
Menetin sinut, eikä minulla ollut mitään.
Niinpä muutin takaisin kotiin, ja siinä se oli.
Em.
Mitä?
Mennään.
Siinä vasta riemullinen näky.
Olemme ikionnellisia, että olet kunnossa.
Minullakin oli ikävä.
Hei.
Tosielämän Odysseus palasi Ithakalle.
Mukava nähdä, että luet yhä.
Hei, Sophie.
Nälättääkö? Odota hetki.
Esittelen sinut eräälle.
Jesse, tässä on tyttäreni Sophie.
Sophie, tässä on Jesse.
Hei.
No niin. Hei.
- Tervetuloa takaisin. - Kiitos.
Poissa ollessasi on tapahtunut paljon.
Hän on ihastuttava. Onneksi olkoon.
Kiitos.
- Sano terveisiä Mikelle. - Sano ne itse.
Hei!
Miten olet voinut?
Virunut autiosaarella.
Aivan.
Oli kai mukava päästä pois?
Joksikin aikaa, joo.
Meidän on mentävä.
Ilman muuta.
Menemme pariksi päiväksi mökille.
Kiitos.
Voinko sittenkin ajaa?
Ilman korttiako?
Se on vain muotoseikka.
Siitä tulee hauskaa.
- Hyvä on. - Kiitos.
Huomenta.
Hyvää huomenta.
Liz, olet trumpetisti. Purkka pois.
Muut saavat käydä heti asiaan.
Debussyä pidetään ensimmäisenä impressionistina.
Tietääkö joku, mitä "impressionisti" tarkoittaa?
Zoey.
Melodian puutettako?
Totta.
Debussy ei korostanut niinkään melodiaa -
vaan tunnelman ja tunnetilan aikaansaamista.
Hänelle nuotit olivat kuin sivellin, joilla maalata vaikutelma.
Siis...
Mitä tunnelmia välittyy? Sanokaa.
- Suru? - Yksinäisyys.
Pelko Emman menettämisestä.
Tulkitsitko tuon kappaleesta?
En, vaan soittotavastanne.
Emmekö oikeasti puhu napalangostanne?
Mistä?
Vaimonne miehestä. Veliaviomiehestänne, tai mikä onkaan.
Ei hän ole mikään veliaviomies.
Serkkuni elää onnellisena neljän suhteessa.
Miksei kolmen kimppu toimisi?
Ensinnäkin sana on "kimppa", ja...
En aio käydä tätä keskustelua.
Soittimet ylös.
Clair de lune. Aloitetaan.
- Etsit kädestäennustajaa. - Eikä.
Entä romanttisin matkakohteemme?
Minun pitäisi kai valita Pariisi.
- Mutta vastaus on Amsterdam. - Amsterdam.
Niin.
Uudenvuodenaatto.
Riitelimme siitä typerästä polkupyörän lukosta vielä kello 23.59.
Sitten kello löi kaksitoista, ja sanoit:
"Aivan sama, kuka sen hukkasi. Haluan olla koko vuoden yhdessä."
Sitten suutelit minua.
Silloin tuntui, että vain meillä oli merkitystä.
Olet oikeassa.
Sinä sen muuten hukkasit.
Enkä hukannut. Sinä kadotit sen joen rannassa.
En. Minulla on ollut aikaa ajatella,
ja päädyin siihen, että muistan sinun hukanneen sen.
Okei. Pysymme kannoissamme.
Selvä.
SAM: TOIVOTTAVASTI VOIT HYVIN
Hei!
Kyytiin. Mökkimme odottaa.
Hitto vie!
Tuubansoittaja. Yrittäisit keskittyä.
- Minusta soitin hyvin. - Totta kai, Marcus.
Olet loistava. Se oli...
Loistavaa.
- Olimme täällä viimeksi... - Häiden aikaan.
Tosiaan, sellaisetkin oli.
- Haluatko juotavaa? - Mieluusti.
Hienoa. Katsotaan, mitä löytyy.
Opit siis tekemään tulet?
Hankit siis tatuointeja?
Moni asia on kai muuttunut.
Jotkin asiat.
Muttei mikään tärkeä.
Meille.
Vihdoinkin.
Pehmeää.
Mitä siinä lukee?
"Ja niin jatkoin matkaa."
En enää koskaan poistu rinnaltasi.
En halunnut muuta kuin -
vielä yhden päivän kanssasi.
Kaipasin kasvojasi.
Kaipasin ääntäsi.
Sitä, miltä tunnut.
Syöksymme!
Mayday!
Hei!
Jesse?
Vesi juoksee aina kun tarvitaan.
Ja vain silloin.
Niin.
Vesihanat ovat huikeita.
Mitä siellä tapahtui?
Haluan nyt keskittyä meihin.
Kerron, mitä tarvitsen.
Minä todella,
todella tarvitsen...
aamiaista.
Olet varsinainen pässinpää, tiedätkö sen?
Jo vain.
- Herra Lee. - Sam.
Hemmetti.
Onko häät peruttu?
Onko Emma täällä?
- Saisimmeko olla rauhassa? - "Me?" Siis menette naimisiin?
- Ei, minä... - Eli ette?
En tiedä.
Pelkäättekö, että kihlattunne valitsee miehensä?
Oletko puhunut Jesselle?
Jouduit palaamaan Uuden-Englannin kylmyyteen.
Älä suotta sääli.
Ainakaan kummankaan elämä ei ole enää pysähdyksissä.
Voimme taas alkaa elää.
Matkustella.
Etkö haluaisi asettua aloillesi?
Toki pitäisimme kotipesää jossain. Ajattelin Venice Beachia.
Elimme elämämme parasta aikaa Kaliforniassa.
Meksikolainen ruoka oli mahtavaa.
Etkö voikin tehdä töitä missä vain?
Kirjoittaa matkajuttujasi.
En ole kirjoittanut yhtään matkajuttua vuosiin.
Etkö?
Tiedän, että hoidat liikettä.
Oletin vain, että tekisit yhä sitä, mitä halusit tehdä.
Nyt haluankin hoitaa kirjakauppaa.
Pidän kanta-asiakkaiden näkemisestä ja uusiin julkaisuihin tutustumisesta.
Ennen et suostunut lukemaan Nälkäpeliä.
Kävi ilmi, että Nälkäpeli onkin aika mainio.
Päivää.
Kaksi sämpylää pekonilla, munalla ja juustolla ja paistetut perunat.
En syö enää juustoa. Se on pitkä tarina.
Siis yksi edellä mainittu. Entä kauniille vaimolleni?
Muna paahtoleivällä.
Muna paahtoleivällä siis.
- Uusi normaali. - Niin.
Emerson, Alcott ja Thoreau olivat kaikki Concordista.
Minulla oli paljon aikaa lukea ollessasi poissa.
Sitä voisi sanoa eksistentiaaliseksi kauhuksi.
Thoreau tajusi asioiden päälle.
Ja Walden Pond...
- On tässä lähellä. - ...on tässä lähellä.
Aivan.
Kun lehdet kellastuvat syksyisin...
Kuoltuasi...
Siis kun minä...
Kun luulin sinun kuolleen...
Minulla ei ollut mitään. Palasin tänne.
Vanhempani ja Marie -
hoivasivat minut elävien kirjoihin.
He valitsivat kirjoja, joista saisin muuta ajateltavaa.
Silloin muuten luin Nälkäpelin.
Ja Villin vaelluksen,
Octavia Butleria,
Joan Didionia, ja...
Silloin tajusin,
etten ollut yksin.
Kaikki ne ihmiset ennen minua -
olivat tunteneet saman tuskan -
ja löytäneet keinot selviytyä.
Minäkin voisin.
Tämä paikka...
Se teki minusta taas ehjän.
Me kaksi...
Ajattelimme, että seikkailuidemme piti olla suuria.
Piti mennä Madridiin ja Kiinan muurille.
Ihmeellisiin paikkoihin.
Mutta...
Ihmeitä on kaikkialla.
Kirjakaupan hoitaminen, perhe-elämä -
ja lasten kasvattaminen täällä...
Se on -
suuri seikkailu.
Lasten?
En ollut varma, halusitko lapsia.
En minäkään.
Nyt olen varma.
Voisin perustaa perheen täällä.
Tämä on koti.
Olen kiitollinen siitä,
että tämä paikka huolehti sinusta,
kun olin poissa.
Anteeksi viive.
Ei haittaa.
No niin. Puhelimet pois.
Oikeasti. Nyt Debussyä.
Pois ne hemmetin puhelimet!
Anteeksi. Tuo...
Tuo oli liioittelua.
Elän juuri nyt stressaavaa aikaa, ja...
Hetkinen. Penny ja Tom, miksi olette tunnillani?
Haluamme olla tukenanne.
Jos räjähdätte, halusimme nähdä.
Ja jos räjähdätte, haluamme olla tukenanne.
Kiitos, mutta olen kunnossa.
Ette ole orkesterissa, joten poistukaa.
Te muut, soittimet ylös.
Voisiko joku itse asiassa kertoa, mitä helvettiä tarkoittaa,
jos joku tekstaa 18 tuntia lähettämättä viestiä?
Mitä nämä hiton pisteet ovat?
Kirjoittaako hän minulle vai ei?
Tietääkö se hyvää?
Jos toivon niin, olenko paha ihminen?
Onko se itsekästä?
Onko itsekästä haluta kihlattuni vaimokseni?
Ilmeisesti on.
Anteeksi vain, etten selvinnyt lento-onnettomuudesta -
ja virunut neljää vuotta jollakin saaripahasella.
Nähtävästi olen siksi ilkimys.
Miksi kaikista maailman ihmisistä...
Miksi juuri Jesse?
Miksi aina hän?
Minä tapasin Emman ensin.
Rakastin häntä ensin.
Löytäjä saa pitää.
Ei sillä, että hän olisi jokin futispallo pihalla.
Emma tekee omat päätöksensä.
Kuten kaikki te älykkäät ja kyvykkäät nuoret naiset.
Ajattelen silti, että löytäjä saa pitää.
Enkä ajattele.
Se on patriarkaalista puhetta, jota meidän pitää yhdessä vastustaa.
Minä vain...
Haluan Emman rakastavan minua enemmän kuin Jesseä.
Tuo oli äärimmäisen epäasiallista.
Lopetan nyt.
Ei! Herran tähden, jatkakaa puhumista.
Ehkä pitäisi hidastaa.
- Tosiaanko? - Joo.
Tämähän on hauskaa.
Huono juttu.
Ei mitään hätää.
- Ajat kortitta. - Hyvin tässä käy.
Sanoinhan sinulle.
- Sinulla ei ole korttia. - Hän tulee.
Päivää, konstaapeli. Kuinka voin auttaa?
Ajoitte ylinopeutta. Ajokortti ja rekisteriote.
Se oli vahinko. Olen hyvin pahoillani.
Selviäisimmekö varoituksella?
Ajokortti ja rekisteriote.
- Minulla ei ole... - Hän haaksirikkoutui.
Ehkä olette kuullut.
Siitä on uutisoitu.
Voinko ottaa takapenkiltä lehtijutun ja näyttää?
Tässä.
JESSE LERNERIN OLETETAAN KUOLLEEN
Tämä ei selitä kortitta ajoa, saati ylinopeutta.
Hän halusi, että kaikki tuntuisi kerrankin normaalilta.
Minä myös.
- Onko teillä ajokortti? - Minullako? On.
Rouva Blair, te ajatte tästä lähtien.
Alle yhdeksääkymppiä sitten.
Tervetuloa kotiin.
Kiitos.
Otit vanhan sukunimesi.
Luulin sinun kuolleen.
Joten menit virastoon vaihtamaan nimesi?
Asia on mutkikkaampi.
Vai niin.
Hänen kuuluu valita se, jota rakastaa enemmän.
Ei välttämättä sitä, joka rakastaa häntä enemmän.
Se olen nimittäin minä.
Rakastan häntä enemmän.
Kukaan ei usko sitä, koska Jesse sentään sinnitteli saarella,
mutta minä lohdutin Emmaa hänen ollessaan siellä.
Istuin tukena, kun hän itki Jessen takia.
Opin rakastamaan ihmistä koko sydämestäni,
vaikka osa hänestä rakastaisi aina toista miestä.
Tein sen Emman takia.
Teidän pitää mennä.
Ihan kuin äikäntunti tarjoaisi tällaista draamaa.
En saisi pidätellä teitä tunneilta, Dylan.
Toisaalta tässä olisi vielä paljon puhuttavaa.
Hyvä on. Anna yksi.
Tiedättekö, mikä on oudointa tässä kaikessa?
Kaikki kuvittelevat olevansa oman tarinansa sankareita.
Kaikki.
Ehkä en olekaan sankari.
Ehkä...
Ehkä olenkin pahis.
Jesse, ole kiltti.
Puhu minulle, pyydän.
Minun piti palata vaimoni luo, joka odottaisi.
Minä odotinkin.
Kihlauduit toisen kanssa.
Luulin sinun kuolleen.
Joten korvasit minut?
Enkä korvannut.
Rakastin sinua. Rakastan yhä.
Rakastatko myös sulhastasi?
Rakastatko häntä vai et?
Rakastan.
Rakastan häntä.
Minua enemmänkö?
- Onko hän minua parempi? - Ei, Jesse.
Ei kyse ole siitä.
Sam ja minä...
Hänellä on siis nimikin. Sam.
Sam Lee.
Hänen unelmansa kai kävivät toteen.
Epäreilua. Et tiedä, mitä kävin läpi...
Sinäkö?
Olin luodolla neljä vuotta.
Yksin.
Yritin vain olla kuolematta nälkään.
Tiedätkö, mitä ajattelin koko ajan?
Tätä.
Sinua.
Ajattelin vain meitä.
Hyvien aikojen piti koittaa nyt.
Minun piti palata elämään, josta jäin paitsi.
Minun osani oli palata luoksesi, sinun osasi oli odottaa.
Minä tein osani.
- Mitä sinä teit? - Minun oli elettävä elämääni.
Opittava, miten elää ilman sinua.
Onnistuit.
Jesse.
Sanotaan, että jos rakastaa jotakuta, hänet on päästettävä vapaaksi.
Alan kuitenkin tajuta,
että jos rakastaa jotakuta, ei anna minkään pysäyttää.
Rakkauttaan huutaa vuorilta.
Kaahaa läpi ruuhkien.
Selviää haaksirikkoisena autiolla saarella -
vain päästäkseen rakkaansa luo.
Helvetti, kuinka lirissä olen.
Rakas Jesse,
olet ollut poissa jo yli kolme vuotta,
mutta olen ajatellut sinua joka ainoa päivä.
Ensin kieltäydyin myöntämästä, että olit poissa.
En voinut nukkua enkä syödä.
Vaikka sinut oli jo julistettu kuolleeksi,
oli kovin vaikeaa päästää irti.
Soitit Jesse Lernerille.
Minulla on nyt parempaa puuhaa.
Jätä viesti, niin soitan takaisin.
Tunsin tuskaa, jota en tiennyt mahdolliseksikaan.
Joskus se oli murtaa minut.
Huomasin tämän kaupassa.
Se on Joan Didionin kirja miehensä kuolemasta.
- Inhoan kirjojen tyrkyttämistä. - Tiedän.
Kunhan kokeilen onneani.
Jos haluat lukea jonkun toisen selviytymistarinan.
Anna edes iloinen kirja äläkä kuolemasta kertovaa.
Sopii.
Ehkä Ylpeys ja ennakkoluulo?
Ei rakkausjuttuja.
Selvä.
Ei siis kuolemaa eikä rakkautta.
Laadin listan.
On kai jotain kolme kirjaa, joissa ei puhuta kummastakaan.
Luulin, että suru on kroonista.
Loputon huonojen päivien kierre ja toisinaan hyvä päivä.
Ei K- eikä R-sanoja. Tämä kelpaa.
JOAN DIDION MAAGISEN AJATTELUN AIKA
Olit oikeassa.
Pidin siitä.
Mitä muuta löytyy?
Saako niissä olla rakkautta ja kuolemaa?
Kasapäin.
Aloin ajatella,
että ehkä voisi olla hyviä viikkoja ja kuukausiakin.
Sano se vain.
Lapseni on vihdoin kirjatoukka.
En silti tahdo luopua -
muistostasi tai rakkaudestani.
Olen kuitenkin valmis päästämään irti surusta.
Kannan sinua aina mukanani,
mutten voi enää ajatella itseäni menetyksen kautta.
Neljä siis, minkä tiedätkin, koska olet hyvä tässä.
Soitan sen sinulle huvikseni.
Emma?
Sam?
Tässä.
Hei. Anna kun autan.
Luojan tähden.
- Toimii yhä. Anteeksi. - Ei huolta.
- Et joudu ostamaan sitä. - Luoja.
- Hei. - Hei.
- Kuinka voit?
Hyvin.
- Oletko... - Uskomatonta, että...
Näytät...
Johan nyt.
Emma Blair.
Uskomatonta.
Lue eteenpäin.
Käyn nyt maailmaan avoimin sydämin.
Menen sinne, minne elämä vie.
Haluat siis oppia soittamaan jotakin?
Kaikki eivät vielä hallitse joka soitinta.
Tiedoksi vain, soitan harppua huonosti.
Okei.
Valehtelin, olen hyvä. En tiedä, mitä höpisin.
Ajattelin aluksi jotain helppoa kuten pianoa.
Jos haluat neuvoni...
Haluan nimenomaan sen.
Valitse ihmeessä tämä.
Siinä on 88 painotettua kosketinta. Sopii harjoitteluun.
- Hienoa. Otan sen. - Hienoa.
Osaat myydä.
Otatko maksun tässä vai tuolla?
Ei, en ole töissä täällä.
Ai. Luoja.
Tulin ostamaan pedaalia,
ja etsin vain tekosyytä jatkaa keskusteluamme.
Jesse on kuollut.
Niin. Kuulin siitä.
Anteeksi. Olisi pitänyt soittaa.
Ei se mitään.
Kun aloin tapailla häntä, pilasin kai ystävyytemme.
Oma vikani.
Mitä teet silloin,
kun et esitä täällä työntekijää?
Opetan A-B:n orkesteria.
- Sepä vasta jotain. - Tiedän.
Olen taas Actonissa. Pidän liikettä.
- Kirjakauppaako? - Niin.
Inhosit sitä.
- Ihmiset kai muuttuvat. - Onneksi.
Niinpä, onneksi.
Minun on poikettava joskus.
Tervehtimään.
Se olisi kivaa.
Onnekseni nykyään muistosi tuottaa minulle iloa.
Olen löytänyt elämästä aivan uutta merkitystä.
Hassua tässä on se, että sinä olet oikeasti töissä täällä.
Kiva, että tulit käymään,
koska olen kehittynyt aika hyväksi pianonsoittajaksi.
- Oletko? - Olen.
Vaikutut vielä.
Osaan Chopsticksin ja Heart and Soulin.
Eli koko länsimaisen musiikin ytimen.
Hienoa. Näytä taitosi.
- Täällä ei ole pianoa. - Onpa hyvinkin.
Pianoa voi soittaa pöytälevylläkin.
Musiikinopettajien vanha kikka. Sano jokin kappale.
- Beethoven. - Selvä.
Hän on enemmänkin henkilö kuin kappale.
Onnistunee silti.
Oletko valmis?
Olen.
Tunnen tämän.
Soittaisitko sinä tuon?
Noin juuri.
Mitä siskosi tekee?
Noin sitä pitää.
Elää.
Tuolta se siis näyttää.
Noin. Hyvä.
Pitäisi kai ostaa kirja,
ettei vaikuta siltä, että tulin vain takiasi.
Tämä.
Talo tarjoaa.
- Todellako? - Joo.
Tai sitten voit jäädä velkaa.
Jospa veisin sinut joskus lounaalle?
- Lounaalleko? - Niin.
Joskus aamiaisen ja päivällisen välissä.
Kuulostaa kivalta.
Hienoa.
Selvä.
Hei.
Kerro kaikki.
Luulen, että jos näen vaivaa,
voin saada elämän, jollaista minulle toivoisit.
En voi mennä treffeille.
Se on hullua.
Ehkä soitan hänelle ensi vuonna,
jos hän on yhä sinkku.
Et todista sulkeutumalla,
kuinka paljon rakastit miestäsi.
Sinulla on koko elämä edessäsi. Eläisit sitä.
Uskon onnelliseen tulevaisuuteen, jossa rakastan ja olen rakastettu.
Olemme seurustelleet kuusi kuukautta.
Niin.
Yksi niistä oli helmikuu, joten vajaat kuusi.
Tiiviit kuusi.
Oli se pitkään tai ei...
Taidan rakastaa sinua.
Mutten ehkä ole valmis sanomaan sitä.
Tai kuulemaan omat sanani.
No...
Älä kerro kellekään, että sanoin,
mutta minäkin rakastan sinua.
Olen aina rakastanut.
Kaikki kuulostaa minusta samalta,
mutta arvostan sitä takiasi.
Kiitos.
Menisimmekö tänne?
Käydään kävelyllä.
Anteeksi, rakas. Laskeudumme portaita.
- Mitä? - Aivan.
Pidä silmät kiinni.
- Luotathan minuun? - Luotan.
Jalka toisen eteen. Noin.
Oikein hienosti menee.
Olemmeko menossa vihreälle metrolinjalle?
Emme ole.
Tuntuu kuin olisimme.
- Emme. - Jessus.
Täällä on paljon parempi valaistus.
Asia on näin.
- Niin? - Eli...
Minne menen?
- Perillä ollaan. - Selvä.
Ei hätää.
Asia on siis näin.
Ostin jotain muutama viikko sitten.
Selvä.
En ole osannut päättää, milloin antaisin sen sinulle.
Ajattelin asiaa ja tajusin,
että päätöksen tulee olla sinun.
Okei.
Hyvä ihme.
Oppilaasi.
Olemme työstäneet tätä muutaman kuukauden.
Annoin sille nimeksi Sinun laulusi,
mutta Elton John käytti idean jo,
joten se on toistaiseksi vailla nimeä.
Lopettaisitteko soittamisen?
Ääni hukkuu täällä.
Anteeksi.
Ei se mitään.
Hei...
Hei.
Emma, minut luotiin sinua varten.
Olen uskomattoman onnekas, koska olet omani.
Uskon meihin.
Uskon, että sovimme toisillemme.
Uskon myös,
että olen parempi mies ansiostasi.
Tässä se on.
Pyydän vain, että pidät sen -
ja säilytät sitä.
Kun olet valmis,
jos koskaan,
minäkin olen.
Rakastan sitä.
Ja sinua.
Kiitos.
Rakastan sinua.
Aion suostua Sam Leen kosintaan.
Pitäisit häntä sopivana minulle.
Hän on lempeä, saa minut nauramaan -
ja ottaa muistosi huomioon.
Hyväksyy minut kokonaisena -
ja tietää, että olet osa sitä.
- Sam. - Mitä teet?
Kosin sinua.
Olen alusvaatteisillani.
Aivan sama.
Sam Lee, olet toinen tilaisuuteni.
Olet käsivarret, jotka auttoivat minut ylös.
Olet elämä, jota en osannut odottaa.
Muistutat minua siitä, että elämä voi olla kaunista,
ja yritän muistuttaa sinua samasta koko loppuikämme.
- Tuletko miehekseni? - Tulen.
Tuletko vaimokseni?
Tulen.
Tulen!
Haluan olla onnellinen.
Haluan elämääni lisää rakkautta.
Pyydän siis siunaustasi sille.
Rakkaasi Emma.
Tiedätkö, mitä ajattelin hääpäivänämme?
Mitä?
Puin smokkia ylleni.
Hermostutti hieman, mutta sitten ajattelin:
"Ainakin valitsin oikean ihmisen."
Ajattelin aina, että vaikka olisi vaikeaa,
ainakin valitsimme oikean ihmisen.
On kuitenkin pysyttävä oikeana ihmisenä.
On muututtava yhdessä,
jotta pysyy oikeana ihmisenä.
Haluan olla kanssasi.
Voin jäädä Actoniin vähäksi aikaa, jos on tarpeen.
- Vähäksi aikaako? - Tarpeesi mukaan.
Haluan jäädä tänne pysyvästi.
Haluan jatkaa elämääni täällä.
- Kaupan takiako? - En pelkästään sen.
Voisimme lähteä mahtavalle kirjakauppakierrokselle Eurooppaan.
- Näkisimme kaikki... - Ei, tahdon jäädä.
Perheeni luokse.
Pyydät minulta,
että nyt kun olen vapaa -
ja pääsen minne haluan,
sitoisin itseni elämään, jota en voi elää.
Maailmani on täällä.
Minulla on rakkaani. Tunnen kuuluvani tänne.
Olen osa jotakin.
Olen löytänyt itsestäni osan, jota en arvannut löytäväni.
Elämä, jota vanhempani tyrkyttivät...
Jätin sen ja elin elämääni, ja elämä ohjasi minut takaisin.
Ja nyt...
Olen valinnut kaiken tämän.
Olen valinnut sen itselleni.
Tämä olen nyt.
Olet erilainen.
Et pahalla tavalla.
Sinä vain...
muutuit.
Tuntemani Emma -
halusi mahdollisimman kauas Blairin kirjakaupasta.
Hän...
Hän ei halunnut levätä ennen kuin oli nähnyt koko maailman.
Hän rakasti minua ja vain minua.
Et ole enää se Emma.
En niin.
Voimme elää kuinka vain haluat, mutta emme Actonissa.
Pyydät minua olemaan joku, joka en enää ole.
Ja sinä minua olemaan joku, jollaiseksi en tule.
Emme pysyneet oikeina toisillemme.
Voisin yrittää olla oikea sinulle.
Sinä voisit yrittää muuttua oikeaksi minulle, mutta...
Se ei ole oikeaa rakkautta.
Meidän pitää palata.
Haluaisitko jäädä vielä hetkeksi?
Sopii.
Minulla oli siellä ollessani eräs peli.
Kysyin itseltäni: "Mitä Emma tekee nyt?"
Sanoin esimerkiksi:
"Hän syö tapaksia Barcelonassa."
"Hän on rannalla Malibussa."
"Berliinissä."
Olinkin aina väärässä.
Olit täällä.
Sitä en ikinä arvannut.
Alan ymmärtää.
Se sopii sinulle.
En lakannut rakastamasta sinua.
Uskotko sen?
Yritän kovasti uskoa.
Ehkä jonain päivänä uskot.
Toivon niin.
Tule, mennään.
SAAVUTTE ACTONIIN PERUSTETTU 1735
RAKKAUS
Meitä ei ollutkaan tarkoitettu yhteen.
Ei asian tarvitse olla ikuinen ollakseen totta.
Ehkä niin oli tarkoitus aikansa.
Tarkoitus aikansa.
Niin.
Kiitos.
- Mistä? - Jälleennäkemisemme ajatuksesta.
Pelastit henkeni.
Emma on rakastanut joskus Jesseä, joskus minua.
Minä taas aina vain häntä.
Päivä on päättynyt. Minulla ei ole enempää sanottavaa.
Minkäpä sille voi.
En voi vaikuttaa asiaan. Päätös on Emman.
Herra Lee?
Ettekö tehnyt juuri noin lukiossakin?
- Mitä tarkoitat? - Hän on oikeassa.
Et kertonut Emmalle tunteistasi.
Vihjailit, muttet sanonut suoraan.
Se Jesse ei jätä mitään arvailun varaan.
Hän haluaa Emman ja tekee sen selväksi.
Hän panee kaiken peliin.
Älä luovuta ilman taistelua.
Niin.
Kerro hänelle, kuinka sydämesi murtuu ilman häntä.
Muistuta elämästä, jota voisitte elää.
En voi menettää häntä.
Tee sitten asialle jotain.
Minun on mentävä.
Noin.
Kiitos.
Sam!
Sam?
Hitto.
Vastaa nyt.
Hei, Marie. Minä...
Hei. Etsin Emmaa.
Hei.
SELAA KIRJAA JA RAKASTU
Hän ei ole täällä.
Minne hän mahtoi mennä?
Hän...
Kerro vain.
- En halua kertoa. - Marie.
Hän, siis...
Hän on Jessen kanssa, niinhän?
Tiedän kyllä.
Tiedän. Ei se haittaa.
Kerro vain, minne he lähtivät.
Kestän kyllä.
He menivät mökille Maineen.
Hemmetin... Voi paska.
Ystävinäkö?
Ystävinäkö? Kysymys on yksinkertainen.
Lähtivätkö he ystävinä?
- Platonisina ystävinä? - En tiedä, kuinka vastaisin.
AVOINNA
- Sam! - Joko palasit?
Onko Sam täällä?
Hän kävi juuri etsimässä sinua.
Millaiselta hän vaikutti? Toiveikkaalta, vihaiselta, murtuneelta?
- Ensin hän oli toiveikas. - Hienoa.
Kerroin, että lähditte Maineen, ja se sai hänet aika murtuneeksi.
Hyvä luoja. Pilasin kaiken.
Et.
- Pilasin kaiken. Rakastamalla molempia... - Muuten...
- Menetin molemmat. - Mikset ole vihaisempi minulle?
En ole vihainen sinulle.
Olit tukenani tämän kaiken ajan.
En ole vihainen.
Etkö edes hiukan siitä,
että vakuutin laiturilla miehesi kuolleen?
En. Olin silloin järjiltäni.
Jos olisin neljän vuoden ajan uskonut hänen elävän,
olisin tullut hulluksi. Tein sen minkä voin -
parhaan tietoni valossa, ja se johti minut Samin luo.
En voi menettää häntä.
Älä sitten menetä. Mene sanomaan tuo kaikki hänelle.
Olet oikeassa.
Tämä ei ole vielä ohi.
Vaihdu nyt jo.
- Vauhtia. - Vastaisit jo.
- Haloo? - Sam, kuuletko?
- Emma? Kuulen. - Minun on saatava sinut takaisin.
Haloo?
- Jesse oli poissa, ja olin tolaltani. - Yhteys pätkii. Haloo?
Kokosin itseni uudelleen.
- Se muutti minut. - Pahus.
Uusi minä valitsi sinut.
Sam?
Sam, älä sulje puhelinta.
- Ajoin jonkun perään. - Kulta?
Minun perääni.
Ei hitto! Oletko kunnossa?
En ole.
En ole nukkunut päiviin.
Toimittajat piirittävät taloamme.
Oppilaani kuulivat kaiken. Oloni on kamala.
- Sam... - Minun on sanottava jotain.
Minun pitää...
Olen rakastanut jokaista versiotasi,
ja rakastan jokaista tulevaa.
Pois tieltä.
Olen hulluna sinuun, Em.
Tahdon tätä. Joka solullani, vannon sen.
Kieltäydyn kuitenkin tyytymään vain osaan sinusta.
Sinunkin on tahdottava tätä.
Tahdon.
Anna anteeksi, että kesti näin kauan ymmärtää se.
Jesse oli ennen se oikea, mutta nyt se olet sinä.
Lupaan yrittää loppuikäni olla oikea sinulle.
Saat olla kuka haluat.
Jos tahdot tätä, minäkin tahdon. Mikään ei muuta sitä.
Lähdin Maineen Jessen kanssa...
Sanoin jo tahtovani. Säästä loput pariterapiaan.
- Selvä. - Hyvä.
Elämämme yhdessä alkaa nyt.
- Pois keskeltä tietä! - Olet hyvä mies.
Kelvollinen.
- Retkahdusvamma. - Oletko kunnossa?
- Pitää vain istua. - Istu alas.
- Maailma pyörii. - Hengitä.
Siirtykää!
Anteeksi. Soittaisiko joku ambulanssin?
Kiitos.
- Hiljaa. Sen kun kierrätte. - Kutsun ambulanssin.
Vauhtia nyt!
- Kaikki hyvin. - Pois tieltä!
- Rakastan sinua. Missä olet? - Niin minäkin sinua.
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Ei hätää. Haluan vain olla lähelläsi.
Luoja.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
Emma, löysin kumppanin.
Hänen nimensä on June.
Jotenkin hän houkutteli minut taas veteen.
Nyt se tuntuu vapauttavalta.
Uin lähes joka aamu.
Sain elämäni takaisin vain jatkamalla eteenpäin.
Sinun oli tehtävä samoin. Ymmärrän sen nyt.
Rakkauteni sinuun kantoi minut synkimmän alhoni läpi.
Nyt minulla on sen ansiosta tulevaisuus.
Tulevaisuus, joka avautuu joka päivä.
Sen vuoksi -
olen sinulle kaikesta velkaa. Rakkaudella, Jesse.
- Onko kaikki hyvin? - On.
Kaikki on hyvin.
Joko maksatte?
Tekstitys: Tero Vaaja
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen