Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫המדריך ללוזר המוצלח‬
‫ובכן, גבירותיי ורבותיי,‬
‫אני חושב שהראיתי‬
‫שביחד נוכל לעשות דברים גדולים.‬
‫עלינו להיות הרבה יותר יעילים.‬
‫צוות מערכות המידע ואני נטלנו לעצמנו את הרשות לפתח יישום.‬
‫יישום שיצמצם את העלויות לחברה.‬
‫כעת, אני רואה את המבטים שלכם. אתם תוהים אילו עלויות.‬
‫בואו נסתכל מסביב. מה הן?‬
‫עובדים.‬
‫עובדים. אבל מה עוד?‬
- ‫- הוצאות. - הוצאות. בדיוק, אדוני.‬
‫בעזרת היישום הזה נהיה במרחק של קליק אחד בלבד זה מזה.‬
‫אנחנו נהיה כאן והם יהיו בבית.‬
‫אני מאמין שזה יעזור לנו לשפר את הפריון ואת היעילות.‬
‫שלחתי לכם את המידע במייל.‬
‫אם תחליטו לאשר אותו,‬
‫אנחנו נתקדם עם היישום הזה, ועם יישומים נוספים שאנחנו מתכננים.‬
‫מר חילברטו אורדוניז התקשר לקבוע פגישה.‬
‫תקשרי אותו אל מחלקת פיתוח.‬
‫אגודת הבוגרים עורכת ארוחת צהריים בסוף השבוע.‬
‫אני לא יכול. אני טרוד בענייני מועדון ההנדסה.‬
‫בלשכת המסחר יתגמשו לפי לוח הזמנים שלך.‬
‫תארגני פגישה של 30 דקות.‬
‫אימא שלך אמרה שהיא צריכה לדבר איתך.‬
- ‫- אני אסמס לה. - היא רוצה שיחה, לא מסרון.‬
‫לחבר אותך?‬
‫גוסטבו, הכוכב, אתה לא זוכר אותו?‬
‫אני לא יודע. כן, אני מניח.‬
‫עוד ילד מהשכונה.‬
‫הוא חבר ילדות שלך.‬
‫אל תזכירי לי את זה בכלל. בכל אופן, מה איתו?‬
‫הוא איבד את מקום עבודתו.‬
‫חשבתי שאולי תוכל להציע לו עבודה בחברה שלך.‬
‫מה בחור כזה יעשה כאן, אימא?‬
‫אני לא יודעת. תבקש ממנו להגיש קפה.‬
‫הוא יכול לנקות את השירותים. בטח יש משהו שהוא יכול לעשות.‬
‫הוא בחור טוב.‬
‫בחור טוב?‬
‫אם הוא היה בחור טוב, הוא לא היה צריך עבודה בגילו.‬
‫נכון?‬
‫מיגל, אני אף פעם לא מבקשת ממך כלום.‬
‫אימא...‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תגידי לו שיבוא לדבר איתי. אבל שיהיה ברור,‬
‫אני לא יכול להבטיח לך כלום.‬
‫זה בסדר מבחינתי.‬
‫אימא, תזכרי שאני מתחתן בעוד שבוע. אז בבקשה, תשרייני את התאריך.‬
‫בקשר לחתונה. חשבת על מה שאמרתי לך?‬
- ‫- בקשר למה? - בקשר להזמנה של החברים שלך מהשכונה.‬
‫הם לא חברים שלי, אימא.‬
‫לא ראיתי אותם שנים.‬
‫זה יכול להיות מפגש מחודש נחמד.‬
‫טוב, אני לא מעוניין.‬
‫אימא, אני חייב לסיים, אני הולך לאוניברסיטה.‬
- ‫- בסדר. ביי. - ביי.‬
‫מהו הצעד הראשון לצמצומים בחברה?‬
‫זה פשוט.‬
‫הסתכלו על ההיבטים הגלובליים. על התמונה הרחבה. מנקודת המבט של המאקרו.‬
‫התמקדו רק בהיבטים שהביאו להצלחה,‬
‫ששמרו על פעילות החברה. וזהו זה.‬
‫ובסוף, מה אנחנו עושים?‬
‫אנחנו עונים על שאלה אחת. "מה חשוב יותר,‬
‫"החברה או ההון האנושי?"‬
‫החברה.‬
‫דיברתי עם אבא. הוא אמר שהוא מוכן להשקיע בפיתוח של היישום.‬
‫באמת?‬
‫מותק, תודה, אבל...‬
‫אני מעדיף להפריד בין הדברים, את יודעת?‬
‫חוץ מזה, המשקיעים הרגילים שלי יעשו את זה. אל דאגה.‬
‫טוב, אנחנו מתחתנים.‬
‫מה ששלי יהיה שלך.‬
‫אני יודע, אבל אבא שלך הוא לא חלק מהמשוואה.‬
‫את מבינה?‬
‫למה שלא נדבר על החתונה?‬
‫יש לנו עדיין הרבה דברים לעשות, ואני לא אוהב לאלתר.‬
‫בסדר. ראית את הפרחים ששלחתי לך?‬
- ‫- שמרתי אותם בטלפון. - אילו פרחים אהבת?‬
‫תני לי לראות...‬
‫הלו?‬
‫אדוני, מה שלומך? בוקר טוב.‬
‫מושלם.‬
‫תודה שאתה סומך עלינו. לא תתאכזב.‬
‫תן לי להגיע למשרד ואני אראה לך את כל מה שקשור ל...‬
‫כן, אדוני, תזרים מזומנים. בדיוק.‬
‫נתראה מאוחר יותר. בסדר.‬
‫כן!‬
‫בימינו, לא קל להצליח.‬
‫לחיים, לעזאזל!‬
‫אנחנו חיים בעולם גלובלי.‬
‫עולם תחרותי ביותר.‬
‫עולם מלא כל כך באפשרויות,‬
‫אבל גם מלא באנשים שמתחרים על האפשרויות האלו.‬
‫העולם הזה מאלץ אותנו להצליח מהר.‬
‫אולי הדבר היקר והנחשק ביותר הוא הזמן.‬
‫לכן חשוב לפתח את מה שאני מכנה "גישה מנצחת".‬
‫ההזדמנות להצליח‬
‫יכולה להגיע בכל רגע.‬
‫והדבר הכי גרוע שאנחנו יכולים לעשות‬
‫הוא לא לנצל את ההזדמנות, לוותר עליה.‬
‫יש סיכוי שההזדמנויות האלו לא יחזרו.‬
‫לעולם.‬
‫מה ניש, מיגלוצ'יס?‬
‫אתה לא מתכוון להגיד שלום?‬
‫נו...‬
‫יש לך חברה כל כך גדולה!‬
- ‫- מה? אתה לא זוכר אותי? - לא.‬
‫אני גוסטבו, הכוכב, זוכר?‬
‫הבחור שיודע לזוז.‬
‫אימא שלך סיפרה לי על העבודה, ו...‬
‫הנה אני כאן. מה אני יכול לעשות?‬
‫אתה זוכר את "ילד יפה"? לופז?‬
‫יש לו חנות אביזרים לסלולר ליד האגם.‬
‫הוא היה נשוי במשך שנתיים.‬
‫אל תספר לאף אחד, אבל הוא התגרש מאשתו‬
‫וחזר הביתה כדי לטפל באימא החולה שלו.‬
‫לא. אני אבא שלהם, ויש לי הזכות לראות אותם.‬
‫מרים, לא שלחתי לך כסף כי המצב כאן קשה, אבל...‬
‫מרים, את יודעת שיש לי כוונות טובות.‬
‫אני חייב לראות את הילדים!‬
‫חוץ מזה, מה הבעיה שלך? החבר שלך עשיר!‬
‫הלו? מרים?‬
‫כמו שסיפרתי לך, אוסקיטר, זוכר אותו?‬
‫אוסקר?‬
‫הוא עובד כרואה חשבון עצמאי.‬
‫ויש לו ילד בן 12 שנראה בדיוק כמוהו.‬
‫אתה חייב לראות, זה מטורף.‬
‫אל תחשוב שזה לא הוגן.‬
‫אסור לעשן מריחואנה בבית הספר.‬
‫למעשה,‬
‫אסור אפילו לעשן מריחואנה בבית הספר בגילך.‬
‫ויסנטה עובד בשיווק.‬
‫הוא עדיין לא התחתן.‬
‫ההיגיון מאחורי הקמפיין הוא לגרום לצרכן להרגיש‬
‫שמניעת כינים מאחדת אותנו כחברה.‬
‫לא משנה אם אתה עשיר או עני.‬
‫הבעיה הזאת משפיעה על ילדים מכל מיני רקעים.‬
‫אם לא נתייחס לבעיה הזאת ברצינות,‬
‫היא יכולה להפוך לבעיה רצינית בתחום בריאות הציבור.‬
‫הוא עדיין גר בבית של אביו, זכרו לברכה.‬
‫הוא מצליח, אבל בטח לא קל לחיות לבד שנים רבות כל כך.‬
‫אתה זוכר את "גברא" מנריק?‬
‫השוער.‬
‫מצבו ממש טוב.‬
‫הוא עובד בחברה של מזון ארוז ו...‬
- ‫- שנייה אחת. - בסדר, אל תדאג. אני אחכה.‬
‫בסדר.‬
‫מה קורה?‬
‫הם כאן?‬
‫יופי, קח אותם לחדר הישיבות.‬
‫כשכולם יהיו שם, תתקשר אליי שוב.‬
‫כן, תן להם לראות את התחזיות.‬
‫בסדר.‬
‫מיגלוצ'יס, נראה שאתה עסוק מאוד.‬
‫כן, בוא נגיע לעניין.‬
‫כן, כמובן. "תכלס", כמו שאומרים.‬
‫העניין הוא, מיגלוצ'יס...‬
‫אני מובטל, אתה יודע?‬
‫ואני צריך לעבוד.‬
‫אימא שלך אמרה שאביא קורות חיים.‬
‫בוס.‬
‫אני לא רואה כאן כלום.‬
- ‫- זה שם. - כן, זה כאן פיזית,‬
‫אבל אני מתכוון...‬
‫אין מידע.‬
‫אני יכול לשאול אותך שאלה?‬
‫בטח, אנחנו חברים, זוכר?‬
‫מה עשית כל הזמן הזה?‬
‫חייתי, כמו כולם.‬
‫לא, אני מדבר על זה.‬
‫כן, זה...‬
‫אימא, תעשי לי טובה. עם כל האהבה שבלבי,‬
‫לעולם אל תשלחי אליי למשרד עוד טיפוס כמוהו.‬
‫זה בזבוז זמן‬
‫ומבוכה מוחלטת.‬
‫מיגל, אני בטוחה שיש משהו שהוא יכול לעשות שם.‬
‫אבל הבחור הזה, אני מתכוון...‬
‫ערסל, קוקוס, חוף ומטקות כל היום.‬
‫הוא לא יכול להתמודד עם לוחות זמנים או עם סמכות.‬
‫הוא בחור טוב.‬
- ‫- דבר איתו, ואני בטוחה... - לא.‬
‫דיבורים לא יעזרו, אימא.‬
‫פשוט אל תשלחי אנשים כאלה למשרד שלי שוב.‬
‫טוב? ועוד משהו, אימא, יש לי שיחה חשובה.‬
‫אני עסוק. אתקשר בהמשך.‬
‫בן, אתה לא שוכח משהו?‬
‫מה?‬
‫היום יום ההולדת שלי, ולא אמרת כלום.‬
‫אימא, אני מצטער מאוד.‬
‫סלחי לי. את יודעת שאני גרוע בתאריכים.‬
‫בין החתונה לעבודה, הראש שלי במקום אחר. סליחה.‬
‫אני אסלח לך בתנאי אחד.‬
‫הערב אני מארחת כמה אנשים ואני רוצה שתבוא.‬
‫בטח, אימא. אני אגיע.‬
- ‫- טוב, בן. - טוב.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫הוא לא עונה.‬
‫אני בטוח שהוא יתקשר אלייך עוד מעט.‬
‫אל תדאגי, גברת מוניקה.‬
‫מיגל כנראה יגיע מאוחר יותר. אל תדאגי, גברת מוניקה.‬
‫אבל כבר די מאוחר.‬
‫תיזהר על השיער שלי.‬
‫אני חושב שאפשר לחכות עוד קצת.‬
‫אם הוא לא יבוא, נשיר יום הולדת שמח.‬
‫בשביל זה הגענו, נכון?‬
‫בסדר.‬
- ‫- אני אשתה משהו. - גם אני.‬
‫אתם יודעים מה? חוץ ממיגל, חסרות במסיבה הזאת נשים.‬
‫למה לא הבאתם אף בת זוג?‬
‫ויקי מבקרת את אימא שלה בבוגה.‬
‫בסדר. מה לגביכם?‬
‫תתאפסו על עצמכם.‬
‫אתם לא נעשים צעירים יותר, אתם לא יכולים להיות לבד.‬
‫עדיף ציפור אחת ביד מבת זוג נוראה.‬
‫חוץ מזה, אלוהים נותן אגוזים למי שאין לו שיניים.‬
‫אין חדש לגבי הבחורה מהחנות, ויסנטה?‬
‫לא, גברת מוניקה. כרגע, אני יכול לחשוב רק על כינים.‬
‫אתם יודעים מה, חבר'ה?‬
‫בואו נשיר יום הולדת שמח, בואו נחתוך את העוגה,‬
‫ובואו נשתה כמה משקאות.‬
‫אם מיגל יגיע, טוב. אם לא, ההפסד שלו.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת למוניקה‬
‫יום הולדת שמח‬
‫זה כל כך נחמד! חכו...‬
‫אביע משאלה.‬
‫אני יודעת מהי.‬
‫לעזאזל.‬
‫שלוש שיחות שלא נענו מאימא.‬
‫מה קורה איתה?‬
‫זה יום ההולדת שלה, והיא הזמינה אותי, אבל לא הלכתי.‬
‫הגעתם לתא הקולי...‬
‫אני מגיע ישר לתא הקולי. לעזאזל.‬
‫תירגע. מחר נקנה לה מתנה ותלך לבקר אותה.‬
‫הבעיה נפתרה.‬
‫אין מה לדאוג.‬
‫"אחרי החתונה, בני הזוג ייסעו למיאנמר,‬
‫"שם הם יבלו את ירח הדבש שלהם.‬
‫"לאחר מכן הם יעברו לגור בדירתם בצפון העיר.‬
‫"עם זאת, הם שוקלים לעבור למיאמי."‬
‫אז...‬
- ‫- הוזמנתם לחתונה? - לא, ואתה?‬
‫ברור, בנאדם.‬
‫באמת?‬
‫חבר, אתה באמת כזה פתי?‬
‫והעניין הזה עם מיאנמר, איפה המקום הזה?‬
‫זו בורמה לשעבר.‬
‫אני עדיין לא יודע איפה היא.‬
‫בדרום מזרח אסיה, בנאדם.‬
- ‫- אבל יפה שם? - כך שמעתי.‬
‫רואה, גברא? אתה לקחת את ויקי לירח דבש במלגר.‬
‫מיגל לוקח אותה למיאנמר.‬
‫אפילו לא יצאנו מהחדר בירח הדבש שלנו. מלגר הייתה בסדר גמור.‬
- ‫- האמת... - לא, בנאדם, אנחנו לא רוצים לדעת.‬
‫אל תהיה שוויצר, בנאדם.‬
‫היי, חבר'ה. ביי.‬
‫יאדירה, אל תלכי. מתחיל להיות מעניין.‬
‫את מוכרת את חומר הסיכה?‬
‫כמו לחמניות חמות. בגלל זה אני עייפה.‬
‫גברא, תגיד לוויקי להתקשר אליי.‬
‫אני אמסור לה.‬
‫אני עוד מחכה למשרת השיווק שהבטחת, ויסנטה.‬
‫יאדיריטה, אני ממש מצטער. אני כל כך נבוך.‬
‫פשוט הייתי כל כך עסוק.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫אני אישה מאוד סבלנית. בכל היבט.‬
‫אתה יודע? פשוט תתקשר אליי.‬
‫מתי שתרצה, איפה שתרצה.‬
‫ביי, חבר'ה.‬
‫ביי.‬
‫"מתי שתרצה, איפה שתרצה".‬
‫ויסנטיקו, אחי, הבחורה הזאת נמרחת עליך.‬
‫היא ממש בקטע שלך. היא משוגעת עליך.‬
‫יאדירה?‬
‫לא, בנאדם. לא...‬
‫היא לא הטיפוס שלי.‬
‫היא קצת...‬
‫זולה, נכון?‬
‫אלוהים, למה אתה כל כך לא הוגן?‬
‫גברתי, זו הפעם השלישית שאני מתקשר לבנק.‬
‫אני מתחנן בפניך, אל תשימי אותי שוב על המתנה.‬
‫אני צריך לדבר עם המנהל היום.‬
‫כן, כבר התקשרתי לטלפון הנייד שלו,‬
‫והוא לא עונה.‬
‫לא! תראי, זה מה שנעשה.‬
‫את תפתרי את זה עכשיו, או שאעביר את הפעילות העסקית שלי לבנק אחר!‬
‫ברור?‬
- ‫- מר מיגל בניטז. - כן?‬
‫אתה עצור על הלבנת הון וקשירת קשר.‬
‫בסדר. תירגע...‬
‫מותק.‬
‫מותק? מותק!‬
‫מותק!‬
‫קלישאתי ככל שזה יישמע,‬
‫במדינה שבה כולם מתנערים מאחריות,‬
‫הבן שלי היה חף מפשע.‬
‫הפשע היחיד שלו היה שהוא לא שאל‬
‫מאיפה "המשקיעים" שלו השיגו את כספם.‬
‫הוא הורשע,‬
‫וקיבל שלוש שנים בכלא.‬
‫הם החרימו את כל מה שהיה לו.‬
‫מיגל ניסה לקבל עזרה מהחברים שלו "מהמעמד הגבוה".‬
‫הם הפנו לו עורף.‬
‫הם אפילו לא ענו לטלפונים שלו.‬
‫לאחר שלוש שנים‬
‫גם לא החברה שלו. ארוסתו.‬
‫אחרי שריצה את עונשו,‬
‫הוא השתחרר מהכלא עם מוניטין רע.‬
‫מרושש.‬
‫חסר כול.‬
‫עם נטל ההרשעה בהלבנת הון וקשירת קשר.‬
‫בנאדם, זה בולשיט.‬
‫אם זה היה נכון, הייתי יודע.‬
‫לא, גברא, אין לנו דרך לדעת‬
‫כי הם אלה ששולטים בטכנולוגיה.‬
‫רגע, מה המומחה אומר? יש לנו מומחה כאן.‬
‫אני מוכר טלפונים. לא היצרן.‬
‫אבל אני בהחלט הופך את הטלפון בשירותים.‬
‫עוקבים אחרינו,‬
‫ומשתמשים במידע הזה‬
‫כדי לדכא אותנו. זה כתוב במניפסט. כאן.‬
- ‫- הנה שוב אנחנו מתחילים. - שנייה אחת.‬
‫זה כאן. בואו נראה.‬
‫אוי...‬
‫טוב, אני אתן לך להתארגן ולנוח.‬
‫אתה יודע שזה תמיד יהיה הבית שלך, נכון?‬
‫תתעודד, מותק. זאת יכולה להיות התחלה חדשה בשבילך.‬
‫וברוך הבא.‬
‫טוב, אני רוצה להרים כוסית‬
‫לכבוד כל הדברים הטובים שקורים בחיינו.‬
‫לאירוסים של טאטי וגבי.‬
‫לחיי הקידום של לואיג'י. ברכותיי.‬
‫ולחיי המסע הנפלא שלנו יחד.‬
‫כן.‬
‫לחיים.‬
‫הצלחתי להיכנס כי השוער זכר אותי.‬
‫או את הטיפים שנהגתי לתת לו.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫השתחררתי מהכלא אתמול. רציתי לראות אותך. לא ביקרת אותי.‬
‫למה לא ענית לי כשהתקשרתי?‬
‫למה אתה חושב?‬
‫רימית את כולנו וכמעט הכנסת את אבא לצרות.‬
‫לא, אני חף מפשע. רימו אותי, ואת יודעת את זה.‬
‫אני לא יודעת כלום. ותעשה לי טובה,‬
‫עזוב אותי בשקט.‬
‫אתה לא יודע כמה סבלתי,‬
‫ומה הייתי צריכה לעשות כדי להיפטר מהסטיגמה של לצאת עם פושע.‬
‫אל תבוא לכאן ותדפוק לי את החיים שוב.‬
‫מיגל?‬
‫אז זה נכון.‬
‫חזרת.‬
‫קדימה, זהו זה!‬
‫ויסנטה, תחטוף את הכדור! קדימה!‬
‫ויסנטה!‬
‫אוסקר! קדימה!‬
‫בבקשה!‬
‫הם תמיד מפסידים.‬
‫לא נראה שאכפת להם, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא, אנחנו סובלים יותר מלצפות בהם מאשר הם סובלים מלשחק.‬
‫זה היה טוב!‬
- ‫- שם הקבוצה הוא ווסטרן בלו. - מה המשמעות שלו?‬
‫גברא המציא את השם. אבל הוא נשמע נחמד, נכון?‬
‫כן! כל הכבוד!‬
‫במשך עשר שנים, ההישג הטוב ביותר שלהם היה תיקו‬
‫נגד הקבוצה מהחנות לחומרי בניין, ורק כי הם הבקיעו שער עצמי.‬
‫עשר שנים?‬
‫לפחות הם נהנים. זה מה שחשוב, נכון?‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, ווסטרן! כן!‬
‫קדימה! אתם יכולים לעשות את זה!‬
‫ווסטרן בלו! ווסטרן בלו!‬
‫בואו נבקיע!‬
‫אוכלים כאן רק עוף צלוי?‬
‫לא.‬
‫יש לנו פיצה, המבורגרים.‬
‫אורז מטוגן. אני אוהבת את זה.‬
‫רק משלוחים.‬
‫מיגל, אתה יודע שמעולם לא למדתי לבשל.‬
‫אני שונאת סירים ותנורים.‬
‫הם משעממים.‬
‫ראיתי אותך מדבר עם ויקי.‬
‫היא סיפרה לי על הקבוצה, ווסטרן בלו, ו...‬
‫היא עדיין נראית טוב, לא?‬
‫כאילו הזמן עמד מלכת.‬
‫הבחורה הזאת חיכתה לך במשך שנים.‬
‫בסוף, אני חושבת שהיא הבינה שאתה לא חוזר.‬
‫אני לא אומרת את זה כדי שתרגיש רע.‬
‫בסופו של דבר, היא התאהבה בגברא.‬
‫הם מאושרים יחד.‬
‫אני מקווה שהם יחיו יחד הרבה,‬
‫הרבה שנים.‬
‫אתה צריך אותי?‬
‫אני חייבת לצאת.‬
‫אני בסדר.‬
‫אחזור אחר כך.‬
- ‫- אחת. - שתיים.‬
- ‫- שלוש. - ארבע.‬
‫חמש.‬
‫בסדר.‬
- ‫- אני הקפטן. - לא...‬
‫מיגל, מה קורה?‬
‫שלום.‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה, מיגלוצ'יס?‬
‫חסר לנו שחקן.‬
‫לואיס הבריז לנו.‬
‫תשחק איתנו?‬
‫אני לא יכול, יש לי...‬
‫התחייבות חשובה.‬
- ‫- חבל מאוד. - בסדר.‬
- ‫- בפעם אחרת. - נתראה!‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫ביי.‬
‫הוא שחצן ושקרן.‬
‫"התחייבות חשובה". אלה שטויות.‬
‫אפילו הכלא לא לימד אותו ענווה.‬
‫אתה יודע שיש לי תואר שני ביחסים בינלאומיים ותואר שני במנהל עסקים.‬
‫יש לי ניסיון של עשר שנים‬
‫בפיתוח טכנולוגיות.‬
‫בניתוח סיכונים.‬
‫כן, אני יודע, אבל תקשיב למה שיש לי להגיד לך...‬
‫תעשה את זה לזכר הימים הטובים.‬
‫בחייך, לא...‬
‫איך אתה יכול לחשוב כך? בבקשה.‬
‫זה לא עניין של כסף. אני יכול להתחיל מלמטה,‬
‫אם יש צורך, כדי שלא יחשבו שהפעלת את השפעתך.‬
‫מה אם אפגוש אותך במשרד שלך מחר ו...‬
‫בטח. לא, ברור.‬
‫אני מבין לגמרי.‬
‫תודה בכל מקרה.‬
‫הבן זונה ניתק לי!‬
‫תשכח מהאנשים האלה.‬
‫הם אף פעם לא היו חברים שלך.‬
‫אימא, אני צריך לעשות משהו.‬
‫אני צריך למצוא מקום. אני לא יכול לבלות את חיי...‬
‫אתה לא יכול להמשיך לגור עם אימא, נכון?‬
‫נכון! יש לי צרכים אחרים, אורח חיים אחר,‬
‫דברים אחרים לעשות.‬
‫ממה שאני רואה,‬
‫תצטרך להתרגל לדברים אחרים‬
- ‫- ולאורח חיים אחר. - כן.‬
‫בטח, אני יכול לדמיין את זה.‬
‫להיות כלוא במשרד בינוני‬
‫עם עבודה בינונית, והגרוע מכול, עם בוס בינוני.‬
‫נכון? או כמו החברים שלי מהשכונה. מפסידנים בינוניים ולא יוצלחים!‬
‫הם מבלים את זמנם במשחקי כדורגל, נכון?‬
‫לא! הם גם שותים בירה, ומשמינים כמו חוזה.‬
‫וגרוע מזה! הם ממשיכים לחגוג כשהם מפסידים!‬
‫לא! אלה חיים בלי טעם! אני לא רוצה לחיות ככה! לא!‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אולי החיים חסרי הטעם האלה שאתה מדבר עליהם‬
‫הם אמיתיים הרבה יותר‬
‫מהחיים המדהימים שהיו לך לפני שכל הדברים הרעים קרו.‬
‫שבהם, דרך אגב, מעולם לא ראיתי אותך מאושר.‬
‫אתה רוצה עבודה?‬
‫גברת סאטוריה זקוקה לעזרה בחנות שלה.‬
‫לא! זאת אולי לא עבודת החלומות שלך.‬
‫אבל עבודה היא עבודה.‬
‫היה מוזר לראות את מיגל שוב.‬
‫הוא היה בבית של אימא שלו.‬
‫אבל, האמת,‬
‫היה אפילו מוזר יותר לראות אותו מאחורי הדלפק בחנות של גברת סאטוריה.‬
‫הוא נראה כאילו...‬
‫כאילו הוא ויתר, כאילו הוא הובס.‬
‫והמילה הזאת מעולם לא הייתה באוצר המילים של האיש הזה.‬
‫אבל...‬
‫כמו שאומר הפתגם,‬
‫החיים מלאי הפתעות.‬
‫שלום.‬
- ‫- מה שלומך? - טוב.‬
- ‫- איך בעסקים? - חלש אבל יציב.‬
‫יופי. אני צריכה חמישה בקבוקי מים, בבקשה.‬
‫חמישה בקבוקי מים. בסדר גמור.‬
‫יש לקבוצה משחק בקרוב.‬
‫סגור את החנות ובוא לצפות.‬
‫אני חושב שהבוסית שלי לא תאהב את זה.‬
‫הבוסית בטיול. היא תמיד סוגרת כדי ללכת למשחקים.‬
‫בחייך, יהיה כיף. בוא נלך.‬
‫מקום שני הוא מקום טוב.‬
‫קדימה!‬
‫יש לכם אופי, תראו לנו, ווסטרן בלו!‬
‫יש לכם אופי, תראו לנו!‬
‫לא!‬
‫ווסטרן בלו! ווסטרן בלו!‬
‫יש לכם אופי, תראו לנו!‬
- ‫- שיחקנו את המשחק הכי טוב שלנו באותו יום. - נכון.‬
‫למעשה, הם נבהלו!‬
‫הם התחילו לבעוט זה בזה כמו משוגעים.‬
‫עדיין יש לי צלקת מהבעיטה שקיבלתי בשוק.‬
‫תראה, הנה היא.‬
- ‫- ועדיין, כיסחנו להם את הצורה. - כן.‬
‫אתה, אחי, שיחקת טוב מאוד.‬
‫כן.‬
‫אז ניצחתם?‬
‫הפסדנו 3-0.‬
‫אני יכול לשאול אתכם שאלה?‬
‫בטח. הרי אנחנו לא כועסים.‬
‫לא אכפת לכם שאתם מפסידים תמיד? זה לא משפיע עליכם?‬
‫אתם אף פעם לא תוהים מה יקרה אם תנצחו?‬
‫בימינו, לא קל להצליח.‬
‫אנחנו חיים בעולם גלובלי.‬
‫עולם תחרותי ביותר. עולם...‬
‫עולם מלא באפשרויות, כן,‬
‫אבל גם מלא באנשים שמתחרים על האפשרויות האלו.‬
‫העולם הזה מאלץ אותנו להצליח בן לילה. למה?‬
‫כי מהו הדבר היקר והנדיר ביותר שקיים?‬
‫הזמן.‬
‫לכן חלק מאיתנו דוגל ברעיון של "גישה מנצחת".‬
‫במובן מסוים, זה מוביל אותנו לתחושה של שותפות מקודשת עם הכול.‬
- ‫- רגע. - למה זה מוביל?‬
‫להבנה.‬
- ‫- להבנה... - כן.‬
‫הצלחה ניתן למצוא בכל מקום בכל עת.‬
‫אבל זה גם נכון‬
‫שלפעמים אנו מבצעים את החטא הגרוע מכול, שהוא...‬
‫לוותר על ההזדמנות.‬
‫לא לנצל אותה במלואה.‬
‫כי היא עלולה לא לחזור לעולם.‬
‫אוסקר!‬
‫ארמנדו, אני סוגר, בנאדם. זה בסדר.‬
‫מיגל היקר שלי.‬
‫אתה ואני, נלך למקום אחר.‬
‫ונביא עוד משקאות.‬
‫כי על התבוסה הזאת חייבים להתאבל כראוי.‬
‫לא, רגע. אני מחוק לגמרי. אני סוגר.‬
‫אתה שיכור. לך הביתה, בנאדם.‬
‫הביתה?‬
‫הביתה. איזה בית?‬
‫בית הוא לא רק ארבע קירות ותקרה, גבר.‬
‫לא, אדוני.‬
‫לא, אדוני!‬
‫בית...‬
‫הוא חברות, חמימות.‬
‫זאת החמימות של המשפחה שלך. התחושה של לחלוק עם אחרים.‬
‫אני שונא ללכת לשם.‬
‫אתה יודע למה אני שונא את זה?‬
‫כי אין שם אף אחד.‬
‫וכשאני אומר אף אחד,‬
‫כלומר, אימא שלי שם.‬
‫היא שם.‬
‫אבל היא כל כך חולה שהיא לא רואה, שומעת או מבינה כלום.‬
‫והבדידות הורגת אותי, בנאדם.‬
- ‫- אוי... - אתה יודע מתי ראיתי את ילדיי לאחרונה?‬
‫לפני שנה.‬
‫אימא שלהם לא נותנת לי לפגוש אותם.‬
‫היא עזבה אותי.‬
‫היא מאושרת עם גבר אחר.‬
‫אתה יודע למה היא עזבה עם בחור אחר?‬
‫כי, לדבריה, אני מפסידן.‬
‫מיגל היקר שלי...‬
‫היום, אני לא הולך הביתה.‬
‫לא ידעתי מה לעשות, אז הבאתי אותו לכאן.‬
‫פעלת נכון.‬
‫לפעמים הבחור הזה נהיה מדוכא כל כך שאסור להשאיר אותו לבד.‬
‫בן.‬
‫חיכיתי לך, כי מחר יום ההולדת של גברא,‬
‫וויקי עורכת מסיבת ברביקיו לכבודו.‬
‫את רוצה שאלך? לא אימא, אני לא במצב רוח למסיבות.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני חושבת שמסיבה תעשה לך טוב.‬
‫יום הולדת לגברא‬
‫יום הולדת שמח‬
‫בראבו, אהובי!‬
‫לא!‬
‫איזה חוצפה!‬
- ‫- בבקשה. - תתכבדו.‬
‫תודה.‬
- ‫- נפלא שהגעת. - תודה שהזמנת אותי.‬
‫על לא דבר.‬
- ‫- אתה מעדיף מדיום וול? - אלכוהול לכאן.‬
‫קראת את מחשבותיי, גברת מוניקיטה.‬
‫ויקי. בן,‬
‫תכין את גביע הטוטומה.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה כל כך משעמם! תסתכל על הפרצוף שלך.‬
- ‫- אני לא שותה אגוארדיינטה. - תשתה אחד כדי להיכנס לאווירה.‬
- ‫- אבל... - תקשיב לאימא שלך.‬
‫או שאני אשכח שאתה מבוגר ואכה אותך בכפכף שלי.‬
- ‫- בסדר. - מובן?‬
‫כן, זה יהיה מביך.‬
- ‫- זה יהיה מביך. - תשתה!‬
‫זה הבן שלי!‬
‫מי רוצה אגוארדיינטה?‬
- ‫- לא שתיתי את זה מזמן. - אני מתארת לעצמי.‬
‫אימא שלך מדהימה.‬
‫היא חתיכת טיפוס.‬
‫תראה אותה.‬
‫זוכר את השיר הזה?‬
‫אהבנו לרקוד לצליליו.‬
‫בכל פעם שהשמיעו אותו...‬
‫כשיצאנו ביחד.‬
‫כן, עכשיו נזכרתי.‬
‫הימים ההם, נכון?‬
‫הימים ההם, כן.‬
- ‫- שנרקוד? - לא.‬
- ‫- לא... - בבקשה!‬
‫בוא!‬
- ‫- לא. - קדימה.‬
- ‫- בסדר. - ככה.‬
‫בסדר.‬
‫כמו לרכוב על אופניים.‬
‫תראה כמה הוא שמח כשהוא רוקד עם אימא שלך.‬
‫אבל אם אני מזמינה אותו לרקוד, הוא נבוך.‬
‫אני חושב שאת מפחידה אותו. הוא גמד גינה לידך.‬
‫מיגל! יש לי רק כוונות טובות.‬
‫כן.‬
- ‫- נכון, אחותי? - כן. בהחלט.‬
‫נמרחתי עליו לגמרי.‬
‫הצעתי לו את המפתחות לבית שלי. אפילו שמתי לו חזיות וחוטיני בפרצוף.‬
- ‫- אתם יודעים מה הוא אמר? - מה?‬
‫שהלב שלו שבור בגלל אהבה ישנה, או משהו כזה.‬
‫הוא...‬
‫הוא עקשן.‬
- ‫- קדימה, נרים כוסית. - בבקשה!‬
‫כן.‬
‫אני אצטרך לגעת באתם-יודעים-מי ולחפש במקום אחר.‬
- ‫- לגעת במי? - בעצמה.‬
‫לכבוד מה נרים כוסית?‬
- ‫- אני ארים כוסית. - לכבוד מה?‬
‫בואו נראה.‬
‫נרים כוסית...‬
‫לחיי האהובים שחמקו מאיתנו.‬
‫אני אוהבת את זה. כן.‬
‫חכו.‬
- ‫- חכו, נעשה את זה כמו שצריך. - כן.‬
‫דרך השפתיים ועל הלשון, זהירות בטן, זה נכנס אל הגרון!‬
- ‫- זה טוב. נכון? - כן!‬
‫נכון.‬
‫מיגל, ידידי, אנחנו...‬
‫רגע, איפה גברא?‬
‫גברא עם ויקי.‬
‫לא, אי אפשר לעשות את זה בלי גברא.‬
‫גברא לא צריך אותנו בשביל מה שהוא עושה עם ויקי.‬
‫מיגל, ידידי.‬
‫אנחנו...‬
‫אנחנו רוצים...‬
- ‫- תאמר את זה אתה, גוס. - כן...‬
- ‫- אתה תאמר את זה. - אני אומר.‬
‫מיגלוצ'יס, הקבוצה שלנו...‬
‫תקשיב לי. תקשיב.‬
‫אנחנו רוצים לנצח.‬
‫ווסטרן בלו חייבים להיות אלופים.‬
‫מכיוון שאתה מבין בדברים האלה, אנחנו רוצים שתעזור לנו להצליח.‬
‫מיגל, ידידי,‬
‫אנחנו צריכים שאתה‬
‫תנחיל לנו את הגישה המנצחת.‬
- ‫- תקשיבו לי. - מה?‬
‫אני מבטיח לכם‬
‫שלא רק שווסטרן בלו תהיה קבוצה שמרבה להבקיע,‬
- ‫- היא גם תהיה האלופה. - כן.‬
‫ווסטרן בלו תעשה היסטוריה, כי אנחנו נהיה מספר אחת!‬
- ‫- כן! - לחיים!‬
- ‫- לחיי ווסטרן בלו! - לחיי ווסטרן בלו! לחיים!‬
‫אחרי הלילה ההוא,‬
‫ווסטרן בלו פתחה דף חדש.‬
‫כי עם מיגל, זה הכול או כלום.‬
‫היו אלה ימים של עבודה קשה.‬
‫ימים תובעניים.‬
‫אבל כולנו היינו מאוד מאושרים.‬
‫היו לנו ציפיות גבוהות לגבי מה שעומד לקרות.‬
‫למתוח. למתוח חזק יותר. כן.‬
‫אחד קדימה, אחד אחורה. קדימה, אחורה.‬
‫קדימה.‬
‫רגליים למעלה. רגליים למעלה. חזק יותר.‬
‫בנאדם, אתה נראה כל כך טוב עם השיער הזה. אל תדאג לגבי המראה.‬
- ‫- תירגע. - תיזהר על השיער.‬
‫הם יפרעו אותו כשתשחק. קדימה...‬
‫תעלה לשם ותתחיל לזוז קדימה ואחורה.‬
‫צעדים ארוכים יותר. ארוכים יותר.‬
‫ארוכים יותר.‬
‫בבקשה! בבקשה.‬
‫קבוצה, בואו נחזק את שרירי הליבה שלנו. בואו נעשה כפיפות בטן לאחר השריקה.‬
‫בעוד אחת, שתיים, שלוש.‬
‫קדימה.‬
‫כל הכבוד.‬
- ‫- יפה. - אני לא יכול.‬
‫יפה.‬
‫יפה! טוב, טוב.‬
- ‫- קדימה! - יפה!‬
‫חזק יותר! מהר יותר!‬
‫עוד עשר.‬
‫מה קרה, בנאדם?‬
‫קדימה!‬
‫שער!‬
‫קדימה!‬
‫מבינים? מספר שבע הוא השחקן המרכזי.‬
‫פינינה מדהים. הוא משחק כל כך טוב.‬
‫הוא הבן של גברת בלן.‬
‫אם נצליח לבלום אותו בהגנה מדורגת,‬
‫הקבוצה ההיא תתפרק.‬
‫כמו כן, תנצלו ככל האפשר את הפרצה בצד שמאל. בסדר?‬
‫תנצלו אותה ככל האפשר.‬
‫יפה. מהר יותר. מהר עוד יותר.‬
‫מהר יותר...‬
‫יפה. טוב מאוד. מושלם.‬
‫לא, אתם צריכים למתוח.‬
‫כלומר, להמשיך עד הסוף.‬
‫וכאן.‬
‫יפה. מהר יותר...‬
‫גברא! מהר יותר, בנאדם! יפה.‬
‫קדימה! קדימה! כמעט סיימנו.‬
‫מהר יותר. טוב, אוסקר. אנחנו עובדים יפה!‬
‫מר חנארו, ההשקעה הטובה ביותר שתוכל להשקיע היום‬
‫היא אצלנו, בווסטרן בלו, כן?‬
‫אנחנו יודעים שהמתחרה שלך‬
‫מצמצם פערים, אז מה תעשה?‬
‫בוא נשפר את בסיס הלקוחות שלך. מי הלקוחות שלך?‬
‫אנשים מהשכונה הזאת ומסביבתה.‬
‫הם גם אלה שיגיעו למשחקי הטורניר.‬
‫אז למה להוציא כסף על פרסומות בעיתון ובמדיה החברתית,‬
‫או על מנהלי קהילות, כשאפשר להשקיע בנו?‬
‫להיות שותף בבעלות, ויחד איתך, איתנו ועם בסיס הלקוחות,‬
‫אחי, אנחנו פשוט נעשה הרבה כסף.‬
‫עכשיו, בוא נתווה קונספט ברור.‬
‫המיקום בטבלה קשור להשקעה.‬
‫מכיוון שנצליח, נטפס בטבלה ונרוויח עוד כסף.‬
‫ומי יקבל את הכסף הזה?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫זכרו, אם נאבד את הכדור, מה שלא יקרה,‬
‫ארמנדו יצמד לפינינה.‬
‫אוסקר יעמוד מאחורי ארמנדו למקרה שהבחור יכדרר. קדימה!‬
‫כשנחזור לשלוט באגף שמאל...‬
‫גוסטבו יהיה באגף השמאלי.‬
‫גברא, כל ההתקפות משם. מוכן?‬
- ‫- מוכנים? קדימה. - קדימה!‬
‫ווסטרן, ווסטרן, ווסטרן בלו!‬
‫נותן החסות שלנו!‬
‫פרסולס!‬
‫קדימה!‬
‫לא!‬
‫בחייכם, מה הקטע עם הפרצופים האלה?‬
‫לא הכול רע.‬
‫הפסדנו בפער של שער אחד בלבד היום. רק אחד.‬
- ‫- זה טוב. נכון? - לא.‬
‫נהיה בסדר ברגע שנתחיל לנצח.‬
‫אבל בנאדם, שיחקנו טוב. נכון?‬
‫לשחק טוב זה להבקיע, ולא שיבקיעו נגדכם, בסדר?‬
‫מי שמגיע למקום השני לא עושה היסטוריה.‬
‫חוץ מזה, עכשיו יש לנו נותן חסות שאנחנו צריכים להבקיע למענו.‬
‫אז בבקשה, לכו הביתה, בסדר? תנוחו קצת.‬
‫ומחר, ננתח את המשחק ונקבל החלטות.‬
‫קדימה.‬
‫יפה.‬
- ‫- זה בסדר. - אני לא מרגיש את צד שמאל של הישבן שלי.‬
- ‫- מיץ? - להתראות, מיגלוצ'יס.‬
‫קדימה, חוזסיטו. קום.‬
‫החבר'ה שיחקו טוב יותר היום, נכון?‬
‫הם עבדו קשה.‬
‫אבל הם לא ניצחו.‬
‫הם גם לא נהנו מזה.‬
‫הם נראו שבורי לב.‬
‫נהדר.‬
‫לסבול בגלל הפסד זה סימן טוב, אימא.‬
‫משחקים כדי לסבול?‬
‫משחקים כדי לנצח.‬
‫חכי ותראי, אימא. כשהם ינצחו יהיה להם כיף.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫למי את מסמסת בשעה כזאת?‬
‫לחברה.‬
‫חברה?‬
‫יש לך משהו לספר לי?‬
‫לי? לא, כלום.‬
‫בואי, תני לי לראות.‬
‫כן?‬
‫לעזאזל...‬
‫הבעיטות לא היו מדויקות במיוחד.‬
‫אבל היו לנו שפע של הזדמנויות להבקיע. מה זה אומר?‬
‫זה אומר שהאסטרטגיה ההתקפית שלנו הייתה טובה‬
‫אבל ההגנה שלנו הייתה די גרועה.‬
‫אז אם אנחנו רוצים להצליח בפרויקט הזה,‬
‫עלינו לשפר את ההיבט הזה.‬
‫אז אנחנו צריכים להתאמן יותר?‬
‫לא, גברא יקירי.‬
‫אנחנו צריכים לקבל החלטות דרסטיות.‬
‫חשבתי על זה ו...‬
‫נצטרך שוער ובלם.‬
‫ונוכל לשלם עבורם בכסף של נותן החסות שלנו, מר חנארו.‬
‫שנייה אחת. רק דבר אחד.‬
‫זה אומר שאוסקר ואני נשב על הספסל?‬
‫זה אומר שאתם צריכים להרוויח את המקום שלכם.‬
‫כן.‬
‫צריך כישורים,‬
‫ולאף אחד מאיתנו אין מקום מובטח,‬
‫אז צריך להרוויח אותו.‬
‫מה?‬
‫אני עושה את מה שביקשתם ממני.‬
‫אתם לא רוצים שווסטרן בלו תהיה קבוצה מנצחת? אני רוצה.‬
‫תשמעו.‬
‫מי חושב שצריך חיזוק כדי להשתפר?‬
‫טוב.‬
‫יופי, זהו זה.‬
‫יפה. טוב. גוס?‬
‫טוב.‬
‫מצטער, אבל בחרנו את הטוב ביותר.‬
‫גברא נפגע שלא גיבינו אותו.‬
‫אבל גברא הוא בחור טוב.‬
‫למחרת, הוא הבין שזה לטובת הקבוצה.‬
‫והוא חזר לאימונים‬
‫מלא אנרגיה, ועם רצון לזכות במקומו בחזרה.‬
‫ובדיוק כמו שמיגלוצ'ו אמר, בזכות החיזוק,‬
‫הקבוצה התחילה לנצח.‬
‫יופי, פאולו! שוער גדול!‬
‫יפה! טוב!‬
‫טוב, בנאדם! לרצפה!‬
‫רואה? על הרצפה.‬
‫שער!‬
‫בדיוק! כל הכבוד, קבוצה!‬
‫ניצחון ראשון זה 15 שנה לווסטרן בלו.‬
‫ולעזאזל, ההרגשה טובה! ההרגשה טובה!‬
‫ואנחנו רק מתחילים, חבר'ה!‬
‫אנחנו מתמודדים על האליפות? כן! ואז, על גביע העיר!‬
- ‫- גביע העיר? - כמובן.‬
‫נסתפק בטורניר שכונתי?‬
- ‫- בואו נחלום בגדול! - כן!‬
‫ווסטרן בלו! ווסטרן בלו!‬
‫ווסטרן בלו!‬
‫ארמנדו.‬
‫שיחה בשבילך.‬
‫לא קיבלתי אפילו טלפון מהילדים.‬
‫זאת הייתה סבתא שלהם.‬
‫היא אהבה אותם כל כך.‬
‫אל תדאג, אני בטוח שהם יבואו...‬
‫לא, זאת לא אשמת הילדים. זאת מרים והחבר שלה.‬
‫יש להם תחושת עליונות עכשיו, כי לבחור יש כסף.‬
‫הם לא רוצים לבוא לכאן, לעיר הזאת.‬
‫לעזאזל, אימא שלי אהבה את הילדים האלה.‬
‫וגם אני.‬
‫אכזבתי את אימא שלי.‬
‫היא עבדה כמו חמור כדי לתת לי חינוך טוב.‬
‫היא עשתה את הבלתי אפשרי כדי שאלמד בקולג', ותראו אותי עכשיו.‬
‫מוכר טלפונים.‬
‫אימא המסכנה...‬
‫החיים קשים כל כך.‬
‫לפעמים זה ממש לא הוגן.‬
‫הנה פטרישיה ואני.‬
- ‫- אלו אתן? - כן.‬
‫היינו חברות קרובות.‬
‫תראה, הנה אתם כשהייתם ילדים.‬
‫זה צולם במסיבת יום ההולדת של ויסנטה. זוכר?‬
‫כן, אז היה לו שיער.‬
‫כן, הייתם ילדים נפלאים.‬
‫חשבתי לא מעט על השיחה שלנו‬
‫ביום שחזרת הביתה.‬
‫מיגל, אני חושבת שגם הם רצו להצליח.‬
‫הם עבדו קשה בשביל זה.‬
‫אלא שחלקם, לא יודעת, התעייפו,‬
‫אחרים לא היו בני מזל כל כך,‬
‫וכל השאר, אני לא יודעת,‬
‫הם רצו חיים אחרים.‬
‫אבל הם עדיין אותם אנשים נפלאים שהם היו כילדים.‬
‫תראה את התצלום הזה.‬
- ‫- אהבת אותה. - כן. אותה.‬
‫זה קצת מגוחך, כי אימא שלי לא אהבה כדורגל.‬
‫אבל לגרום לווסטרן לזכות באליפות‬
‫הייתה דרך לגמול לאימא שלי.‬
‫כלומר,‬
‫מעולם לא נעשיתי לאיש מקצוע,‬
‫אבל היה לנו סיכוי להיות אלופים. עמדנו להיות אלופים.‬
‫התכוונתי להביא את הגביע לקבר שלה.‬
‫כך התכוונתי לכבד את זכרה.‬
‫גם אם הייתי צריך להשאיר את הלב על המגרש.‬
‫איזה אידיוט. טעיתי.‬
‫טוב. טוב, ויסנטה.‬
‫יפה, בנאדם.‬
‫קדימה!‬
‫יש לך דקה?‬
‫כן.‬
‫כן...‬
‫ארמנדו, תחליף אותי.‬
‫מה שתגיד, בנאדם.‬
‫הסנדקית שלי שלחה לי כמה תרגילים. בואו נעשה כמה סקוואטים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש...‬
‫ראיתי אותך, גברא, תיזהר על הברכיים. חמש...‬
‫ראיתם את החבר'ה החדשים?‬
- ‫- בדיכאון? - בדיכאון.‬
‫אתה אולי לא מבין, מיגל, אבל הקבוצה היא...‬
‫כל חייו של חוזה.‬
‫מאז שהוא הפסיק לשחק, הוא בדיכאון.‬
‫אבל אנחנו מנצחים!‬
‫אבל הוא רוצה להיות על המגרש, לשחק.‬
‫אני מבין, אבל הוא לא שחקן טוב.‬
- ‫- הוא עבד קשה. - מה אפשר לעשות?‬
‫הוא התאמן. אפילו דאגתי שיתחיל דיאטה.‬
‫תראי.‬
‫מאז שחזרתי,‬
‫אני תוהה...‬
‫איך יצא ששניכם התחתנתם?‬
‫חוזה...‬
‫חוזה הוא אדם נהדר.‬
‫אז?‬
‫זה מספיק?‬
‫תראה.‬
‫באתי לכאן כדי לבקש ממך טובה מיוחדת.‬
‫תן לחוזה לשחק.‬
‫בבקשה, שים אותו על המגרש. תן לו לשחק.‬
‫אני מבטיחה לך שהוא לא יאכזב אותך.‬
‫בבקשה.‬
‫קבוצה, בואו הנה, בואו נתאסף!‬
‫הכול טוב. יפה.‬
‫קבוצה.‬
‫גברא, אתה השוער.‬
‫אתה עולה. תוריד את חולצת האימון ואל תפשל.‬
- ‫- מה איתי? - קדימה קבוצה.‬
- ‫- קבוצה. - כל הכבוד, גברא.‬
‫קבוצה.‬
‫קדימה.‬
‫ווסטרן, ווסטרן, ווסטרן בלו!‬
‫יפה גברא!‬
‫קדימה!‬
‫טוב!‬
‫לעלות, לעלות! לעלות!‬
‫חכה, בנאדם. רק רגע.‬
‫אחי.‬
‫מה אנחנו משחקים? מה אנחנו משחקים?‬
‫צריך להתמקד!‬
‫אל תעצבן אותי.‬
- ‫- תתמקדו. - אל תפשלו.‬
‫פישלתם שם.‬
- ‫- זה כדורגל. - פישלת שם.‬
‫לך להבקיע קצת.‬
‫קדימה.‬
‫הבחור הזה בדיחה!‬
‫זאת הבחירה של מיגל.‬
- ‫- כמה שערים הבקעת? לך תזדיין! - תתמקד!‬
‫תפסיק עם זה. קדימה!‬
‫קדימה. קדימה.‬
‫תפסיק עם זה!‬
‫קדימה. תמסור.‬
‫מה?‬
‫לעזאזל!‬
- ‫- קדימה! - שים לב!‬
‫עבודה טובה. שני שערים.‬
- ‫- שני שערים! - לך תצעק עליו!‬
‫די.‬
‫מה אנחנו משחקים?‬
‫לא, בנאדם!‬
‫אנחנו צריכים להיצמד למספר 26.‬
‫הוא מבקיע, הוא מנצח במשחק, חבר'ה.‬
‫גוסטבו, ויסנטה, תתחלפו.‬
‫בסדר? תחליפו צדדים.‬
‫בבקשה.‬
‫שאלה אחת.‬
‫גברא ימשיך להיות השוער?‬
‫סלח לי אחי, אבל...‬
‫אנחנו מפסידים כי פישלת פעמיים. מצטער.‬
‫תירגע ויסנטה, כל אחד יכול לטעות.‬
‫אני מסכים עם ויסנטה.‬
‫כולנו טועים.‬
‫אבל לא פעמיים ברציפות. אתה לא בנוי לזה,‬
‫והקבוצה נפגעת.‬
‫חכו רגע. בבקשה, בואו נירגע.‬
‫אני מקבל את ההחלטות כאן. אז...‬
‫לא.‬
‫תן להם לדבר כמה שהם רוצים.‬
‫אני לא יודע מי אתה חושב שאתה, ויסנטה!‬
- ‫- מסי? - דבר יפה.‬
- ‫- רונאלדו? בזוס? ג'ף בזוס? - בסדר.‬
‫בזוס, בטח. לא, אחי.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה צריך להבין‬
‫שאתה לא ברמה של שאר הקבוצה.‬
- ‫- הייתי חייב להגיד את זה. - ואנחנו חייבים להאמין לך.‬
‫מה אמרת?‬
‫תפסיקו! די!‬
‫מספיק!‬
- ‫- די! - בסדר.‬
‫ואתה, אל תהיה אנוכי.‬
‫תקבל את האמת. קודם כל הקבוצה.‬
‫בסדר.‬
‫הנה...‬
‫גוסטבו.‬
‫אני אעזור.‬
‫...החולצה המזדיינת של הקבוצה. זוז בנאדם.‬
‫תחזור, גברא.‬
- ‫- גברא. - גברא!‬
‫גברא, תחזור!‬
‫אז מה קורה, מיגל?‬
‫חשבתי שתחגוג.‬
‫לחזור ממצב של 2-0 בתחילת המשחק ולהביא למהפך...‬
‫זה משהו שהקבוצה מעולם לא עשתה.‬
‫אבל אחרי מה שקרה עם גברא, למה שנחגוג?‬
‫כן, זה היה בלגן, נכון?‬
‫למה שלא תמכור לי בירה? אני צריך לדבר איתך על משהו.‬
‫אוסקר, נצטרך לדבר בלי הבירה כי כבר סגרתי להיום.‬
- ‫- זהו זה. - טוב, אהיה כן איתך.‬
‫אני רוצה לשחק. אני רוצה להיות בהרכב הפותח. אני מוכן.‬
‫חוץ מזה, באתי לדבר על עסקים.‬
- ‫- עסקים? - כן.‬
‫יש לי מידע שברור לי שיעניין אותך.‬
‫זה פשוט.‬
‫אני אתן לך את המידע, אתה תיתן לי הזדמנות במשחק הבא.‬
‫נתת לגברא הזדמנות בלי שום סיבה, ואני מבטיח לך שאני לא אפשל.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫זה בקשר לאימא שלך.‬
‫הסיפור עם גברא היום היה נורא.‬
‫קשה.‬
‫למה נתת לו לשחק?‬
‫ויקי ביקשה ממני.‬
‫ראיתי את המבטים ביניכם היום.‬
‫וזאת לא הפעם הראשונה שאני רואה את זה.‬
‫מיגל, אני לא רוצה להתערב,‬
‫אבל תיזהר, בבקשה.‬
‫לפעמים, אנחנו הנשים, לא יכולות לעמוד בפני אהבה ישנה.‬
‫במיוחד אם מעולם לא התגברנו עליה.‬
- ‫- לא, אימא. - מיגל, תקשיב לי בבקשה.‬
‫אני אגיד את זה שוב. תיזהר.‬
‫זה לא שווה את הסיכון שמישהו ייפגע. בסדר?‬
- ‫- אני חייבת ללכת. - בשעה כזאת?‬
‫כן. אני נפגשת עם חברה.‬
‫אימא.‬
‫תמסרי ד"ש לחברה שלך.‬
‫אמסור.‬
‫את נראית יפה כתמיד, מוניקה.‬
‫תודה.‬
‫היי, למה אתה כזה רכלן?‬
‫אני לא אכה אותך כי אני לא רוצה ללכלך את הידיים.‬
‫אני לא רכלן! מי יודע מה שמעת?‬
‫אתה יודע מה? אם אתה נקי, אתה נקי.‬
- ‫- תירגע, גוסטביטו. - אז אתה מכחיש את זה?‬
‫ברור שאני מכחיש את זה.‬
- ‫- מה? - ארמנדו.‬
‫ספר להם מה הבחור הזה אמר למיגל.‬
- ‫- מה? - למה אתה מערב אותי ככה?‬
- ‫- אז אתה הרכלן בעצם? - די. מה קורה כאן?‬
‫הבלגניסט הזה הורס הכול רק בגלל רכילות.‬
‫לא, אני לא בלגניסט. טוב, אולי. אבל אני לא רכלן.‬
‫אתה מכחיש את מה שהוא אמר לך על גוסטבו אתמול בערב?‬
- ‫- בואו נירגע. - לא, איך אפשר להירגע, מיגלוצ'ו?‬
‫אני צריך שהבחור הזה יגיד לי את האמת.‬
- ‫- בוא הנה. - תגיד לו את האמת. תגיד לו.‬
- ‫- גוסטבו. - תקשיב לי.‬
‫אני אשים עליך עין.‬
- ‫- גוסטבו. - תראו את זה.‬
- ‫- תראה איזה בלגן עשית, ארמנדו. - אתה עשית את הבלגן בעצמך, בנאדם.‬
‫כי אתה בוגד, מלשן.‬
‫בחייך, ארמנדו.‬
‫מיגל.‬
‫שב בבקשה.‬
‫טוב, מכיוון שאתה כבר יודע מה קורה,‬
‫רציתי להגיד לך שגוסטבו עובר לגור איתנו היום.‬
‫החלטנו על זה לפני זמן מה.‬
‫לפני שהשתחררת מהכלא.‬
‫פשוט לא מצאתי את הזמן המתאים לספר לך, אז...‬
‫מאחר שאוסקר כבר עשה זאת...‬
‫אלגרה, לאחור. פאבה, אל השער.‬
‫ארמנדו, קדימה. גוסטבו, אחורה. ויסנטה, קדימה.‬
- ‫- בואו נעשה את זה. - מיגל, רק רגע אחד.‬
‫עשינו עסק. אמרת לי שאוכל לשחק.‬
‫תשחק, אבל לא בהרכב הפותח.‬
‫חבר, לא על זה סיכמנו.‬
‫הסכמנו שתשחק, לא אמרנו מתי.‬
- ‫- מלשן. - ארמנדו, אתה יודע מה?‬
- ‫- אתה צריך לסתום את הפה שלך. - אחרת מה? מה המלשן יעשה?‬
‫תפסיקו...‬
‫אל תבזבז את הזמן שלך על החרא הזה.‬
- ‫- סליחה? - אין צורך להעליב אותו.‬
‫אז תנשק אותו. אל תתערב.‬
- ‫- אתה אל תתערב. - אני לא.‬
- ‫- אבל אתה מתערב. - לעולם לא אתעסק איתך.‬
‫היי!‬
‫תראו, אחרי המשחק תוכלו ללכת מכות.‬
‫אבל באנו לכאן כדי לשחק ולנצח, בסדר?‬
- ‫- קדימה! - לא. אתה יודע מה?‬
‫אל תכניס אותי להרכב. לעולם.‬
‫אתה יכול לשמור על הקבוצה המחורבנת שלך.‬
‫לא, בבקשה חבר, תישאר.‬
‫אתה יודע מה? אני באמת מקווה שהם יקרעו אתכם,‬
‫אתם חבורה של...‬
‫אתם כאלה...‬
‫אתם חבורה של...‬
‫לא התכוונת ללכת?‬
‫מה?‬
‫...אידיוטים!‬
- ‫- אני הולך. - שיהיה.‬
‫אוסקיטר! אוס...‬
‫לא היית צריך להביך אותו.‬
‫הוא הביך את עצמו.‬
- ‫- תנמיך את הקול. נמאס לי... - מה?‬
‫זה נמוך מספיק בשבילך?‬
‫תקשיב, הבעיה כאן היא...‬
‫היי! אנחנו משחקים או לא?‬
‫אתם לא חברים?‬
‫חברים כל החיים?‬
‫אז בואו ננצח במשחק הזה.‬
‫בחייכם. כן. קדימה!‬
‫קדימה...‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫זהו!‬
‫יפה, גוס, כן!‬
‫כל הכבוד, גוס!‬
‫כן, קדימה!‬
‫טוב, בנאדם!‬
‫קדימה, ויסנטה!‬
‫שער!‬
‫ויסנטה! שער!‬
‫שער! כל הכבוד! שער!‬
‫כן, מטורפים! שער! קדימה, קבוצה!‬
‫למה הגישה הזאת? אנחנו מצליחים!‬
‫מה קורה לכם?‬
‫מה זה? מסיבת יום הולדת?‬
‫הגענו לחצי הגמר. אז צריך לחגוג, נכון?‬
- ‫- טוב. ברכותיי. אני שמחה בשמחתכם. - תודה.‬
- ‫- והחבר'ה? - הם בטח בדרך.‬
‫או שאולי לא.‬
‫טוב, תשתי בירה. על חשבוני.‬
‫עדיין צריך לחגוג, נכון?‬
‫פתאום, כולם התחילו לריב ו...‬
- ‫- בגלל זה הם לא הגיעו. - אני מניח.‬
‫חסרת לי ביציע.‬
‫כששיחקתם, אני הייתי צריכה...‬
‫לפתור בעיה קטנה.‬
‫גברא לא נתן לך לבוא.‬
‫אף אחד לא אומר לי מה אני יכול לעשות ומה לא.‬
- ‫- נשארת כדי לתמוך בו? - גברא עזב את הבית.‬
‫לא יודעת, הדברים הגיעו...‬
‫לשלב קריטי. אז החלטנו לעשות הפסקה.‬
‫לא ידעתי. אני כל כך מצטער.‬
‫אני לא יודעת אם...‬
‫אני כבר לא אוהבת את גברא,‬
‫או אם זה רק דבר זמני,‬
‫או שהוא לא אוהב אותי יותר.‬
‫או שאולי זאת הייתה טעות מההתחלה.‬
‫האמת היא שאני...‬
‫אני מותשת.‬
‫למה אתה מעולם לא התחתנת?‬
‫עמדתי להתחתן, אבל העניין הוא...‬
‫שהאקסית שלי...‬
‫היא לא רצתה שהידידים שלה‬
‫יחשבו שחבר שלה פושע, אז...‬
‫היא סיימה את הקשר.‬
‫ובאמת אהבת אותה?‬
‫חשבתי שכן, אבל...‬
‫טוב...‬
‫מאז שחזרתי הביתה,‬
‫הבנתי...‬
‫שכל הדברים שחשבתי שהם ודאיים‬
‫לא היו ודאיים בכלל.‬
‫חייתי חיים שטחיים מאוד.‬
‫חיים שבריריים.‬
‫אבל...‬
‫עכשיו...‬
‫אני מרגיש כאילו אני חי חיים אמיתיים.‬
‫עמוקים.‬
‫טוב, בקבוק הבירה הזה ריק.‬
‫כבר מאוחר ועלול לרדת גשם...‬
‫אני חייבת לחזור הביתה.‬
‫טוב שחזרת אלינו, מיגל.‬
‫מיגלוצ'יס!‬
- ‫- ויסנטיקו נשדד. - מה?‬
- ‫- איך? - הוא בבית החולים.‬
- ‫- בוא נלך. - רק אסגור את החנות.‬
‫תאמינו לי, אני מרגיש טוב יותר מאיך שאני נראה.‬
- ‫- לא ראית את עצמך. - אידיוט.‬
‫ויסנטה, מה הרופאים אומרים?‬
‫למרבה המזל,‬
‫אף איבר שלי לא נפגע.‬
‫שרדתי.‬
‫רק הטובים מתים צעירים, נכון?‬
‫אבל יש בעיה, חבר'ה.‬
‫אתם יודעים שאני...‬
‫עצמאי.‬
‫אין לי ביטוח בריאות.‬
‫אני לא יודע איך אצא מכאן.‬
‫לא אוכל לשלם את עלויות האשפוז.‬
‫אתם חייבים לעזור לי לברוח.‬
‫תירגע, ויסנטה.‬
‫כולנו נעזור ונשלם הכול.‬
‫פשוט תתמקד בלהחלים, בסדר?‬
‫כמה נחמד.‬
‫בחייך, אחי.‬
- ‫- ביי. - שמור על עצמך.‬
‫לא ייאמן. אין לנו ביטחון אישי אפילו כשהולכים ברחוב.‬
- ‫- המצב ממש לא בטוח. - בנאדם, ויסנטה לא נשדד.‬
‫הוא המציא את זה.‬
‫חבורה ניאו-נאצית... שמעתם נכון, חבורה ניאו-נאצית בקולומביה,‬
‫תפסה אותו מתעסק עם בחור במגרש חניה.‬
‫הבחור השני הצליח להימלט, ויסנטה לא.‬
- ‫- מה? - השוטרים סיפרו לי.‬
‫זה נורא, אחי.‬
‫אי אפשר לנטוש אותו שם. צריך לעזור בתשלום, בסדר?‬
‫אימא שלי השאירה לי קצת כסף. זה לא הרבה, אבל זה משהו.‬
‫אני אוסיף את הבונוס החצי שנתי שלי.‬
‫חבר'ה, אני מרושש,‬
‫אבל אני אשיג את הכסף בשביל חבר שלי.‬
- ‫- עמדתי לצאת לטיול עם... - אימא.‬
‫איתה.‬
‫אבל אני אתן את חלקי.‬
‫קיבלנו כסף מנותן החסות שלנו כי הגענו לחצי גמר.‬
‫אני חושב שהוא יספיק. אשאל מה העלויות, אתם תתקדמו.‬
- ‫- בסדר, טוב. - יופי.‬
- ‫- טוב לראות אתכם. - קדימה.‬
‫יש לי מכר כאן בבית החולים, אבל...‬
‫אתה בסדר?‬
‫רציתי להגיד לך לא לדאוג.‬
‫מצאנו דרך לשלם את החשבון.‬
‫תודה.‬
‫רציתי להגיד לך משהו אחר.‬
‫מה?‬
‫ובכן...‬
‫אנחנו יודעים שלא נשדדת.‬
‫שתפסו אותך דופק בחור במכונית.‬
‫מה האחרים אמרו?‬
‫כלום.‬
‫אנחנו יודעים כבר שנים שאתה אוהב גברים.‬
‫תראה, ויסנטה, כשחזרתי הביתה,‬
‫הייתי משוכנע לחלוטין שכולם ישפטו אותי‬
‫על כל מה שעשיתי.‬
‫על כך שעזבתי כפי שעזבתי.‬
‫שנטשתי את כולכם.‬
‫אפילו את אימא שלי.‬
‫על כך שהתביישתי במי שאני,‬
‫ובמקום שממנו באתי.‬
‫התביישתי בכם. בכל דבר.‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫אף אחד מכם לא אמר כלום.‬
‫ממש כלום.‬
‫ואני מעריך את זה. כי זה כבוד.‬
‫דבר שקשה למצוא לאחרונה, נכון?‬
‫החברים שלך אוהבים אותך.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, חבוב.‬
‫ותאמין לי כשאני אומר...‬
‫שלא משנה מה הבחירות שתעשה בחיים,‬
‫מה שהן לא יהיו,‬
‫אנחנו נתמוך בך.‬
‫אז תחלים בקרוב, בנאדם.‬
‫אנחנו זקוקים לך.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫תרים ראש, ויסנטיקו!‬
‫מיגלוצ'ו. מיגלוצ'ו, תתעורר!‬
- ‫- קיבלת טלפון מיפן! - יפן?‬
‫כן, מהמלוכסנים. תתעורר.‬
‫בן אדם, מה השעה?‬
‫קום. קדימה.‬
‫לעזאזל...‬
‫נתראה בעוד יומיים ואציג לכם הצעה.‬
‫תודה רבה, ביי.‬
‫מה קרה? מי זה היה?‬
‫אימא...‬
‫זאת חברה יפנית רב לאומית‬
‫שיש לה פרויקט עיצוב מחדש דיגיטלי כאן בקולומביה.‬
‫והם רוצים שאהיה האחראי.‬
‫זה נהדר, מיגלוצ'יס.‬
‫אתם בטח תוהים למה ביקשתי מכם לבוא לכאן.‬
‫זה פשוט.‬
‫אנחנו נהפוך לחברה המובילה תוך שישה חודשים בלבד.‬
‫איך נשיג זאת?‬
‫לא צריך לחפש אף אחד.‬
‫כלומר, עלינו לחזק את תחושת השייכות לחברה.‬
‫טוב, את תחושת השייכות שלי.‬
‫במילים אחרות,‬
‫אני מתכוון שלא צריך אף אחד אחר.‬
‫או למצוא את הטוב ביותר בשוק, לא.‬
‫צריך להשקיע באנשים שלנו, כדי שהם יהיו הטובים ביותר.‬
‫איך הלך?‬
‫את יודעת שיפנים לא מדברים הרבה,‬
‫אבל אני חושב שהייתי משכנע.‬
‫אז בבקשה, תגידי לעובדים שהם לא צריכים לעזוב.‬
‫ואני באמת מקווה שאני עושה דברים נכון הפעם.‬
‫יופי, הם יהיו מאושרים.‬
‫כמו כן, גברת כריסטינה התקשרה.‬
‫שוב הסיוט הדו-קוטבי הזה?‬
- ‫- כן. היא לא מוותרת. - כן.‬
‫בסדר. בפעם הבאה שהיא תתקשר, תגידי לה שאני בטיבט וזה הכול.‬
- ‫- או שאני יכולה לחסום אותה. - כן!‬
‫שבוע לאחר מכן‬
‫את מי אני רואה כאן?‬
- ‫- מה שלומך? - בסדר, ואת?‬
‫שלומי נפלא.‬
‫שמעתי שהתחלת לעבוד עם ג'אמפ אנד ארט.‬
‫היית מאמינה?‬
‫אני אהיה המתחרה הישיר של אביך.‬
‫דרך אגב, הוא רוצה לדבר איתך.‬
‫למה שלא תבוא לארוחת ערב היום?‬
‫תוכל לדבר איתו, ואולי נוכל לבלות קצת יחד אחר כך.‬
‫לזכר הימים הטובים.‬
‫נשמע מפתה, אבל...‬
‫הערב, אני מציע נישואין לאישה שאני אוהב,‬
‫ואני לא חושב שימצא חן בעיניה שאני מסתובב עם האקסית שלי.‬
‫מי זאת?‬
‫הגברת היפהפייה שהולכת לקראתנו.‬
- ‫- ברכותיי. - תודה.‬
- ‫- היי. - היי.‬
- ‫- את אוהבת את המקום? - כן, יפה כאן.‬
‫אני חושב שזה המקום הנכון לדבר איתך על משהו.‬
‫זאת הסיבה שביקשתי ממך לבוא.‬
‫למה אתה רציני כל כך?‬
‫אני לא כל כך טוב בדברים האלה.‬
- ‫- אז אגיע לעיקר. - אשמח שתעשה זאת.‬
‫אין לי הרבה זמן. אני צריכה לחזור הביתה.‬
‫הקבוצה משחקת היום משחק מיוחד מאוד.‬
- ‫- הם עולים לגמר? - לא, זה לא זה.‬
‫מאז שעזבת, הכול חזר לקדמותו.‬
‫הם לא ניצחו אפילו במשחק אחד.‬
‫אז למה זה מיוחד?‬
‫זה מיוחד, כי...‬
‫הפעם...‬
‫נחגוג את ההיריון שלי!‬
‫גיליתי לפני יומיים, ו...‬
‫לא הייתה לנו הזדמנות לחגוג עם כולם,‬
‫והחלטנו לעשות את זה עם החבר'ה אחרי המשחק.‬
‫את וגברא לא...‬
‫כן, היינו בהפסקה, והזמן הזה עזר לנו להבין‬
‫שלא נוכל לחיות בנפרד.‬
‫ויש תינוק בדרך...‬
‫עכשיו.‬
‫ברכותיי.‬
‫אז מה רצית לספר לי?‬
‫כלום. רציתי להודות לך.‬
‫תודה על כל מה שעשית למעני.‬
‫כל מה שעשית מאז שחזרתי הביתה.‬
‫על כך שעזרת לי למצוא את עצמי שוב.‬
‫אני יודע שלקח לי יותר מדי זמן,‬
‫אבל הייתי צריך להודות לך.‬
‫זה לא היה אותו הדבר בלעדייך.‬
‫זה היה קל.‬
‫אתה יודע...‬
‫אתה יודע, מיגל, שתמיד היית ותמיד תהיה חבר שלי.‬
‫תמיד.‬
‫אני יודעת. זה מטורף.‬
‫שכחתי לספר לכם.‬
‫נהייתי מאוד פרנואידי כשמיגל הגיע.‬
‫לא רק משום שהוא חתיך, מה שנכון.‬
‫אלא כי ויקי ומיגל היו זוג כשהיינו ילדים.‬
‫אבל פישלנו.‬
‫שנינו לא הבנו מה היא עושה.‬
‫למשל, חשבתי שוויקי לא אוהבת אותי יותר.‬
‫מיגל חשב שוויקי מאוהבת בו שוב.‬
‫אנו הגברים בהחלט צריכים להתקדם לא מעט כדי להצליח להבין נשים.‬
‫גברים... נשים...‬
‫ויקי.‬
‫איך הלך?‬
‫לא משהו.‬
‫בסדר, תוכל לספר לי מאוחר יותר. הפגישה עומדת להתחיל.‬
‫לא, בואי הנה.‬
‫אני לא מגיע. יש לי משהו חשוב לעשות.‬
‫חשוב יותר מהפרויקט שעליו אנחנו עובדים כל השבוע?‬
‫כן...‬
‫הרבה יותר חשוב.‬
‫ואני לא צריך לקחת את הטלפון. אז בבקשה, תשמרי עליו.‬
‫וקדימה. את מוכנה לזה. זה קטן עלייך.‬
‫ווסטרן, ווסטרן, ווסטרן בלו!‬
‫בנאדם, תעזור לנו בבעיטת עקרב.‬
‫קדימה! זאת הקבוצה שלי!‬
‫קדימה!‬
‫מיגל! מיגל!‬
- ‫- מה קורה? - היי!‬
‫אני כל כך שמחה שבאת!‬
‫לא יכולתי לפספס את החגיגה הזאת. אין מצב!‬
‫אין מצב!‬
‫קדימה, חבר'ה! תנו בראש!‬
‫ווסטרן בלו! יש לכם אופי, תראו לנו!‬
‫ווסטרן בלו! ווסטרן בלו!‬
‫יש לכם אופי, תראו לנו!‬
- ‫- תראו אותו. - וואו, בנאדם.‬
‫אתם בהחלט תהיו ההורים הכי טובים.‬
‫כן. כן.‬
‫אתה רוצה בן או בת?‬
‫אני לא יודע, אבל אני...‬
- ‫- מה אנחנו רוצים? - בת.‬
- ‫- אני כל כך שמח בשמחתכם. - תודה.‬
‫אבל תעשי לי טובה.‬
‫אם זאת בת, תגרמי לה להיראות כמוך ולא כמו גברא, בבקשה.‬
‫איזה מרושע!‬
- ‫- מיגל! - מה קורה?‬
‫זוכר את רודולפיטו?‬
‫רודולפיטו? מה קורה, גבר?‬
- ‫- מה שלומך? - הוא אובססיבי לגבי כל מה שיפני.‬
‫וסיפרתי לו שאתה תעבוד איתם.‬
‫אז אולי תוכל לתת לו איזו עצה.‬
‫עצה? כן.‬
‫לך הביתה, קח מזוודה ותארוז את הבגדים הכי טובים שלך,‬
‫שמתאימים למזג האוויר ביפן. כי אני לוקח את אבא שלך לטוקיו.‬
‫אתה רואה חשבון, לא?‬
‫מה אתה אומר?‬
- ‫- כמובן, בנאדם! יפן! - בוא הנה.‬
‫ארמנדיטו, משקה?‬
‫לא, אחי, תודה.‬
‫בסוף השבוע הזה, מרים נותנת לי לראות את הילדים.‬
‫ואני לא עומד לפשל.‬
‫יופי!‬
‫אז חוק היובש, אני מבין.‬
‫אני משתדל.‬
- ‫- ברכותיי. - אתה רוצה כוסית?‬
‫אני שמח. אני שמח.‬
‫הם מדהימים, לא?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫גברת מוניקה. מה שלומך?‬
‫זה...‬
‫חואן קרלוס. הוא אחד הלקוחות שלי. אנחנו חברים.‬
‫הוא החבר שלי.‬
‫יפה!‬
- ‫- אתה חופשי. סוף סוף! - כל הכבוד.‬
- ‫- נעים להכיר. - ברוך הבא.‬
‫תשתה משהו.‬
- ‫- בבקשה. - בסדר.‬
‫בבקשה, בן.‬
‫אתה מאושר?‬
‫שמח עד מעל הראש.‬
‫מבין? גם אם אתה נוסע לזמן מה,‬
‫זה תמיד יהיה הבית שלך.‬
‫זאת השכונה שלך, ואלה החברים שלך.‬
‫זה נכון.‬
‫יאדיריטה, למה את עומדת שם לבד?‬
‫אני פשוט מסתכלת על הנוף.‬
‫כן.‬
‫אתה נראה נאה מאוד היום.‬
- ‫- ואת יפהפייה. - תודה.‬
‫הייתי צריכה להתגנדר למסיבה של חבריי.‬
‫ולשתות כוסית עם מיגל הוותיק והטוב, נכון?‬
‫בטח.‬
- ‫- נרים כוסית. - טוב.‬
‫אבל הפעם, בוא נרים כוסית לאהובים שלא חמקו.‬
‫אני אוהב את זה. לחיים.‬
‫הכנת סנגריה?‬
‫בואו נתחיל את המסיבה הזאת.‬
- ‫- תחליפו את המוזיקה! - בואי.‬
‫כן...‬
‫החזרה הביתה הראתה לי‬
‫שהגישה המנצחת שהטפתי לה הייתה...‬
‫טוב, היא עדיין,‬
‫המפגן הבוטה ביותר של אנוכיות אנושית.‬
‫אין מנצחים בלי מפסידים.‬
‫כוונתי היא,‬
‫במילים אחרות,‬
‫כדי להיות מנצח אתה צריך ליהנות‬
‫לדרוך על היריב שלך, המפסיד.‬
‫כל ניצחון משמעותו הנאה‬
‫מהתסכול של אנשים אחרים.‬
‫מיגל!‬
‫ניסיתי...‬
‫לחגוג הפסד זהו...‬
‫מעשה של חסד.‬
‫ההוכחה הגדולה ביותר‬
‫שאנחנו יכולים להבין זה את זה, שאנחנו יכולים לפתח שותפות מקודשת עם עצמנו.‬
‫זה הדבר שמגדיר אותנו הכי טוב כבני אדם.‬
‫זאת הסיבה‬
‫שאני משוכנע‬
‫שאפשר לנצח כשמפסידים.‬
‫תרגום כתוביות: נורית גרידינגר‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬