Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
PARADISE HILLS & RIVERDALE SANTA FE, MEXIKÓ
Egészségünkre!
Köszönöm.
Nagyra értékelem.
Gratulálunk, Pancho!
Ki gondolta, hogy egy ilyen szerény családból származó ember eddig eljut,
és vezérigazgató lesz belőle?
Koccintsunk erre!
- Sok sikert az új pozíciódhoz! - Egészség!
Köszönöm, Mr. Jaime. Csakis önnek és a bizalmának köszönhetem.
Nonszensz! Saját magad érted el.
Nagy kár, hogy a családod nem tudott eljönni ezen a fontos napon.
Szerettem volna személyesen gratulálni nekik.
Biztosan nem emlékszik rá,
de a szüleim meghaltak, és egyedüli gyerek vagyok.
Az egyetlen családom a drága Mari és a gyönyörű gyerekeim.
Semmi másra nincs szükséged.
A feleséged igazán dögös.
Megütötted a főnyereményt.
Mert neki köszönhetően megfeledkezhetsz a vidéki szokásaidról.
Nem igaz, Mari?
Köszönöm, Mr. Jaime.
A vacsora tálalva.
- Kérem, foglaljanak helyet! - Tessék!
- Monsignor! - Legyen szíves!
- Menjen csak! - Köszönöm.
- A szalvétád. - Sajnálom.
Köszönöm.
Jó étvágyat! Remek ételszállítót találtunk.
Kóstolja meg a foie gras-t, uram! És a sonka is fenséges.
Várunk valakit?
Selena...
- Vársz valakit? - Nem.
Két férfi várja önt a bejáratnál.
Azt állítják, rokonok,
de nagyon csúnyák és bűzlenek.
Biztos valami félreértés történt.
Uram, kérnék pár percet, hogy ezt elintézzem.
- Sietek. - Biztos a szomszédok.
Ezt nézd, apa!
Gondoltam, hogy ez a szemétláda lubickol a pénzben,
és ezért feledkezett meg rólunk.
Ismered őket?
Ezt a két szutykos semmirekellőt?
Őket? Nem, nem ismerem.
Ide figyeljenek!
Ez magántulajdon.
Ha nem takarodnak innen azonnal,
a testőreim kihajítják magukat!
Biztos López küldte őket.
Figyelem, ficsúrok!
Aki először megmozdul, azt szitává lövöm.
Mondtam, hogy már senki nem hívja őket így.
Az régen volt.
Ahogy az elnök is mondja, ezek itt öltönyös konzervatívok.
Nekem ugyanaz a söpredék, amelyik elnyomta a forradalmat.
Apa! Nagyapa!
Most nem alkalmas.
Hadd küldjem haza a vendégeimet, és utána megbeszéljük.
Elmehetsz velük együtt a pokolba.
Csak hullazsákban mehetnek innen haza.
Ne szórakozz velem!
Barátaim, ne ragadjunk le a populista kormány által generált
intoleranciánál és polarizációnál!
Ha pénzt akarnak,
nekem rengeteg van. Amennyit csak kérnek.
- Fogja a pénzét... - Igen.
- ...gyűrje össze... - Igen.
...és dugja fel a seggébe!
Apa, kérlek, állítsd már le nagyapát! Könyörgöm.
Tönkreteszitek az életemet!
Tönkretesszük, Pancho?
Nézd, hogy bánsz velünk, te hálátlan fattyú!
Az egész család áldozatokat hozott,
hogy elvégezhesd az iskolát, és hogy fizeted vissza?
Húsz évnyi teljes elhanyagolással.
Miközben te éled itt a gazdag életed a mi költségeinken.
Rosendo, ne legyél már ilyen finomkodó!
Vigyük őket hátra és essünk túl rajta!
Rendben, apa. Gyerünk!
Indulás, szöszi!
Te itt maradsz.
- Gyere, kedvesem! - Pancho!
Gyere ide!
- Ne! - Gyere!
Gyerünk, mozgás!
Lupita!
A falhoz!
Ne!
Fordulj felénk!
Apa, nagyapa... Tudom, hogy hálátlan és undok voltam,
de ígérem, hogy mostantól minden más lesz.
Ami az enyém, a tiétek is, és nem hagylak el titeket többé.
Túl késő, Pancho.
Elérkezett az igazságszolgáltatás ideje.
Most már a szegények az elsők.
- Kösd be a szemét! - Máris.
Kérlek, ne!
Kérlek, apa! Könyörögve kérlek.
Gondolj a gyerekeimre!
Mindig olyan jó voltál hozzám.
Sajnálom, Pancho.
Amikor segíthettél volna rajtunk, nem tetted.
Ideje megfizetned a sok szarságért.
Egyébként anyád és a testvéreid üdvözletüket küldik.
Köszönöm.
- Mehet? - Igen.
- Vigyázz! - Ne!
Kész!
Tűz!
Fran!
Pancho!
Egy újabb rémálom?
Jaj, Mari!
Fogalmad sincs, milyen szörnyű álmom volt.
Már megint a családod?
Igen.
Már ezerszer elmondtam,
keresned kellene egy pszichológust.
Ez nem normális.
Hadd aludjak még, amíg nem szólal meg az ébresztő!
Igen, nekem is jót tenne egy kis alvás,
holnap nagy nap lesz a gyárban.
- Jó reggelt mindenkinek! - Jó reggelt!
Mr. Jaimeval találkozom, és elkések.
- Kérsz valamit? - Csak egy kávét elvitelre. Hogy nézek ki?
Kissé fáradtan, de rendkívül jóképűen.
Jól nézel ki, apa!
Köszönöm, hercegnőm.
Miért hordod ezt a cipőt ezzel az öltönnyel?
A fekete Ferragamo sokkal jobban néz ki.
Nincs időm átöltözni. Mit is mondhatnék?
Igazítsd meg az inged!
Halló!
Igen, itt a Reyes család.
Kicsoda?
Kérem, várjon egy percet!
Uram, önt keresik. Az apja az.
És azt mondja, nagyon fontos lenne.
Mondd neki, hogy már elindultam a munkába, és nem tudod, mikor érek haza.
Akármit is teszel, semmiképp ne add meg a mobilszámom!
Rendben.
Mr. Rosendo?
Mr. Pancho már elment, és nem tudja, mikor ér haza.
Nincs meg a mobilszáma.
Ne aggódjon, megmondom neki.
Rendben. Viszonthallásra!
Sürgősen beszélnie kell önnel.
Történt valami a nagyapjával. Azt kéri, hívja vissza.
Micsoda időzítés! Erre van most a legkevésbé szükségem.
Tudod, hogy mit akarhat?
Biztos pénz kell neki, de ma nem tudok ezzel foglalkozni.
Én akartam volna beszélni vele.
Majd máskor.
- Később találkozunk. - Szia, apa!
- Szép napot, uram! - Sziasztok!
Ahogy említettem, ez itt koszos, és ez a fickó...
Ott kimaradt. Az A-4?
- Nagyon jó. - Remek.
Ez a gép még mindig nem működik?
Miért nem javítottad meg?
- Minden van készleten? - Mr. Reyes.
Az apja keresi a 18-as melléken.
- Mr. Reyes... - Jöjjenek!
Az apja keresi a 18-as melléken.
Jó reggelt! Emeljék fel a kezüket, ha hallanak engem!
Köszönöm.
Kollégáim, ahogy mindannyian tudják,
az ország és a gyár gazdasági helyzete jelentősen romlott.
Az erőfeszítéseink ellenére sem sikerült elkerülni a helyzetet,
és az egyetlen, ami megmentett,
az Mr. Sampaolo óriási nagylelkűsége volt.
A helyzet azonban tarthatatlanná vált.
Csupán két lehetőségünk maradt,
hogy folytathassuk.
A gyárat és leányvállalatait vagy Ázsiába költöztetjük,
vagy pedig egy drasztikus,
de szükséges leépítés elé nézünk.
Annak jeléül, hogy ezt megértették,
és szolidaritást vállalnak a többiekért,
kérem, emelje fel a kezét, aki önként vállalja a végkielégítés átvételét.
Rendben, mivel senki nem akarja elfogadni
a vállalat nagylelkű ajánlatát,
én választom ki azokat, akiket elbocsátunk.
Alcántara, Tiburcio.
Bojórquez, Ignacio.
Cárdenas, Cuitláhuac.
Mr. Reyes.
Újabb hívása érkezett az apjától a 16-os melléken.
A francba!
Mr. Reyes.
Újabb hívása érkezett az apjától a 16-os melléken.
Kollégák, kérem!
Gratulálok, Pancho.
Neked köszönhetően a termelésünk az egekbe szökött.
És a nyereség magasabb, mint valaha.
Köszönöm, uram.
Ma hányat rúgtál ki?
Újabb 40-et.
Úgy gondolom, többet nem faraghatunk le a létszámból.
Dehogynem, Pancho.
Ha az új gépek ideérnek Németországból,
újabb tíz százalékot elküldhetünk az élősködőkből.
Még 180 embert akar az utcára küldeni?
Remélem, a szakszervezet nem szervez sztrájkot.
Azok a komcsi szakszervezetisek bekaphatják a faszomat!
Most, hogy a populista elnökünk
folyton azt mondja, „a szegények az elsők”,
azt hiszik, követelőzhetnek.
Igen?
Mr. Sampaolo, elnézést a zavarásért.
Itt van Mr. Reyes titkárnője,
és sürgősen beszélnie kell vele.
Küldje be!
Jó napot, Mr. Jaime!
Elnézést a zavarásért.
Mr. Reyes, az apja egész délelőtt próbálta elérni önt.
Beszélni akar önnel, azt mondta, élet-halál kérdése.
Ne aggódjon! Ismerem az apámat. Biztos vagyok benne, hogy semmiség.
Mondja, hogy nem vagyok itt,
és amikor legközelebb Mr. Sanpaolóval beszélek,
ne zavarjon meg, kérem!
Rendben, uram.
Még egyszer elnézést a zavarásért.
Engem bármikor zavarhat, drágám.
De lehet, hogy elfenekelem
vagy az asztalra fektetem, kedvesem.
Seggfej.
- Meg szoktad markolni a seggét? - Nem.
Rohadt szexi,
és egyértelműen ki van éhezve egy jó baszásra.
Kizárt. Főleg most,
amikor kis semmiségek miatt is beperelhetnek szexuális zaklatásért.
Leszarom ezt a #MeToo faszságot meg a zaklatásellenes szabályokat.
Ezért vagyok én a főnök, igaz?
- Persze. - Helyes.
Mi ez az egész a családoddal? Azt hittem, árva vagy.
Nem, biztos összekever valakivel.
Az apám csak túlreagálja a dolgot.
A családom azt hiszi, gazdag vagyok,
ezért folyton pénzt kérnek tőlem.
Menjenek a faszba!
Az én csóró rokonaim ugyanilyenek.
Ne feledd apám régi mondását:
„A Nap és a család minél messzebb, annál jobb.”
Miről is beszéltem,
mielőtt bejött a dögös titkárnőd?
Ja, igen.
Azt mondtam, elegem van ebből a kormányból,
és az Echeverría-féle dolgaiból.
Eladhatnám a gyárat a gringóknak,
vagy átköltöztethetném Kínába vagy Szingapúrba.
Gondolkodom rajta.
Ne, uram! Ezzel ne is vicceljen!
Hogy is fogalmazzak?
Még nem fizettem ki a jelzáloghitelt.
Emiatt ne aggódj!
A kétes szociális háttered ellenére
már közénk tartozol.
Ha továbbra is jól dolgozol, megtanulsz angolul és mandarinul,
lehet, hogy előléptetlek vezérigazgatóvá.
Vezérigazgatóvá?
- Ezt komolyan mondja? - Persze.
Nézd át a raktárat és az aguascalientesi üzemet,
hátha találsz pár élősködőt, akiket kiirthatunk.
Rendben, uram.
Ha megbocsát...
Mi az, Lupita?
Már megint az apám?
Ha újból hív, mondd meg neki, hogy nem értél el.
Csak mondd! Marinak pedig üzenem, úton vagyok.
Akkor majd ha hazaér.
Minden jót!
Jó napot, uram!
Beszélni akarunk önnel az elbocsátásokról.
Cirilo, sajnálom, de megbeszélésem van. Majd máskor beszélünk.
Bocsássanak meg!
Seggnyaló újgazdag.
Nem fog megfeledkezni rólunk egykönnyen, ugye?
Persze.
SEGGFEJ
Irigy szarháziak. Nem csoda, hogy itt tart az ország.
A magáéba is!
PARADISE HILLS AHOL AZ ÁLMAID VALÓRA VÁLNAK
- Megjöttem! - Jaj, Fran!
Örülök, hogy hazaértél. Kezdek kiborulni.
- Mi a baj? - Az apád folyton hívogat, nem bírom már.
Mondta, hogy mit akar?
A nagyapáddal kapcsolatos, de ő akarja elmondani.
Már megint új ruha, drágám?
Paloma esküvőjére.
Leárazás volt, nem tudtam otthagyni.
Vettem nyakkendőt
és pár Montblanc arany mandzsettagombot.
Tetszik? Dolce.
- Nagyon csinos. - Ugye?
Le kell állnod, már nincs pénz a hitelkártyáinkon.
Igen, tudom.
- A gyerekek? - Toni! Cati!
Köszönjetek apának!
Ha a feleség nem költhet, az a férjnek sem jó.
Mi a helyzet, gyerekek? Hogy vagytok?
Miért nem öltöztetek még át?
Kaptam egy ötöst töriből!
Beválasztottak Hamupipőke szerepére.
Ezt örömmel hallom, mert nagyszerű híreim vannak.
- Mi az? - Nem. Menjetek Lupitával!
- Öltözzetek át! - Oké.
- Extra szabadnapokat kaptál? - Türelem!
Mr. Jaime gratulált nekem,
és azt mondta, ha így folytatom,
megtanulok angolul és mandarinul, akkor kinevez vezérigazgatóvá.
Lehet, hogy a partnere leszek.
- Ez fizetésemeléssel jár? - Persze.
Legalább a duplájával. Amennyit a pipogya igazgató is kap.
Gratulálunk.
Igazából szükségünk lenne egy új terepjáróra és egy jobb iskolára,
ahol több gazdag gyerekkel lehetnek,
és megtanulhatnak angolul és franciául.
És vehetnénk egy házat a tengerparton. Ugye?
Igen!
Ha főnök leszel, veszel nekem egy motort?
- Én olyan pónit akarok, mint Patyé. - Állj!
Mielőtt még mindet elköltenétek,
először törlesztenünk kell a jelzáloghitelt,
utána ki kell fizetnünk az autókat,
és ami a legfontosabb, María Elena,
rendeznünk kell a kölcsönt és a hitelkártya-tartozást.
Ne beszélj pénzről a gyerekek előtt!
- Mi? - Ne legyél negatív!
Nem negatív vagyok, csak realista.
Nem költhetjük úgy a pénzt, mintha gazdagok lennénk.
Legalábbis amíg elő nem léptetnek.
Elnézést!
Lupita, gyere ide!
Mi ez a moslék?
Amit kért.
- Sajtos és spenótos „csuflé”. - Ez agyagnak néz ki.
Mondtam, hogy kérdezz, ha nem tudsz valamit.
De egész délután vásárolt. Minden tőlem telhetőt megtettem.
Vidd ezt innen, és csinálj inkább pulykás szendvicset!
Neked kell megenned, hogy tanulj belőle.
- Rendben? - Igen, ahogy óhajtja.
Nem elég, hogy koszos, azt sem tudja, hol a helye.
Miért nem engeded el?
Azt mondjam, hogy nincs itthon? Biztos megint az apja az.
Felveszem, Lupita.
Azt hiszi, olyan, mint mi.
- Halló! - Szia, fiam!
Mi újság? Örülök, hogy hallak.
Mi a helyzet felétek?
Elmondom, fiam.
A nagyapád, Francisco, Isten nyugosztalja,
pár napja meghalt.
Francisco nagyapa meghalt? Hány éves volt?
- Sajnálom. - Épp most számolgattuk.
Biztosan 120 fölött volt,
de senki nem tudja biztosra.
Üdvözlöm anyát és Pascuala nagyit.
- És Mari is. - Átadom, fiam.
Figyelj, nagyon fontos lenne eljönnöd Prosperidadba.
Az most nem lenne egyszerű.
Úszok a munkában.
Nem igazán van más választásunk.
Tudod, az van,
hogy a nagyapád utolsó kívánsága volt, hogy itt legyél a temetésén.
Az ügyvédnek se engedte, hogy kinyissa a végrendeletet,
csak ha te is jelen vagy.
És ha nem jössz el,
kilakoltathatnak minket.
Istenem! Ne mondd ezt!
Nem a legalkalmasabb.
Megpróbálhatnék elmenni decemberben. Mit szólsz?
Ne tedd ezt velünk!
Nagyapa három napja meghalt, már elkezdett bűzleni.
Ez élet-halál kérdése.
Mégis mit kellene mondanom? Nem tudok menni, kész.
Jól van, ha nem tudsz, nem tudsz! Mit tehetnénk?
Nem kényszeríthetlek rá.
Jól van, üdvözlök mindenkit otthon.
Én is ott, Pancho.
Hadd mondjam el, hogy ez egyáltalán nem lepett meg.
Sosem voltál jó fiam.
Önző, hálátlan!
Egy igazi szemétláda!
Gyerünk, indulás, Filemón!
Lecsapta.
Jaj, szívem!
Sosem álltál közel a családodhoz, meglep, hogy így megvisel.
A családom az egy dolog, de a nagyapám más történet.
Mindig én voltam a kedvence.
Segített elköltözni, és fizette az iskoláimat.
Tényleg? Talán mégis meg kellene látogatnod őket.
- Hogy megtudd, mit hagyott rád. - Mégis mit?
Egy telket? Egy romos házat?
Két szamarat és egy tehenet?
Talán rád hagyta a házat. Biztos ér valamit.
Persze.
De a szüleim és a testvéreim mindig is ott éltek.
Ha meg is kapom a házat, nem tehetem ki őket.
Én szeretnék elmenni, hogy megismerjem a nagyszüleimet.
Én meg szeretnék hazahozni egy szamarat és egy tehenet!
Hát nem édesek?
De, igen.
Ígérem, hogy egy nap elviszlek titeket Prosperidadba,
hogy megismerjétek a családot, és lássátok, hol nőttem fel.
Meglátjátok, milyen szép a város.
Tudjátok, mit?
Ideje lefeküdnünk, későre jár.
Elkészültek a szendvicsek. Nem kérik őket?
- Köszönjük, jó éjt! - Nem, edd meg vagy dobd ki őket!
De a szuflét mindenképp edd meg, hátha tanulsz az esetből. Jó éjt!
Ezt neked!
Vallja vagy gyakorolja a katolikus hitet?
Keresztény vagyok...
- Kérlek, kapcsold ki! - Miért, szívem?
Elegem van, hogy mindenhol őt látom.
Utálom a trópusi akcentusát,
és a soha véget nem érő beszédeit,
hogy a szegények az elsők.
„Vegyünk el a gazdagoktól, adjuk a szegényeknek!”
...mint Jézus Krisztus.
Ő egy igazi harcos.
A legfontosabb...
Most meg Jézushoz hasonlítja magát!
Az ország romokban hever, talán igaza lehet.
Ezzel ne viccelj! Ahogy a countryklubos barátaim mondják,
ő csak egy populista demagóg, aki tönkreteszi az országot,
és Kubát vagy Venezuelát csinál belőle.
„Kubát vagy Venezuelát.”
Tudod, mit kellene tenned?
Beszélgetned kellene Mr. Jaimeval az elnökről.
Ha hallanád, hogy miket mond róla, elkezdenéd isteníteni.
Biztosan igaza van.
Jó éjszakát, Lord Populista!
Jó éjszakát, Lady Privilégium!
Hű!
Hé, Fran!
Biztos nem érné meg kideríteni,
hogy mit örököltél?
Lehet, valami értékes, amiről nem is tudsz.
Nem, teljesen biztos vagyok benne, hogy nem érné meg.
Jó éjt, aludj jól!
Szia!
Pancho!
Pancho, gyere ide!
Nézd, mit találtam!
Még egy, nagyapa?
Ez hatalmas.
Mennyit ér?
Sokat, fiam. Sokat.
Ne feledd,
hogy ez a mi titkunk.
Amikor én már nem leszek,
ez itt mind a tiéd lesz.
Hát persze, nagyapa.
Ne aggódj!
És ne feledd,
a világ tele van keselyűkkel,
akik csak azt várják, hogy lophassanak tőlünk.
Ugye nem mondtad el senkinek?
Nem meséltél a kincsről?
Vagy a széfemről, ugye, Pancho?
Nem mondtam el senkinek.
Esküszöm.
Nem hiszek neked, te hazug kis dög.
Biztos elmondtad a szüleidnek és a testvéreidnek.
Biztosra kell mennem,
hogy nem jár el a szád,
soha!
Fran!
Megint rémálmod volt.
El kell mennünk Prosperidadba.
Szeretnék szabadságot kivenni
három hétre.
Hogy érted, hogy három hétre?
Még nekem sem jár annyi szabadság.
Nem nyaralás lesz.
Komoly családi elintéznivalóm akadt,
és sürgősen intézkednem kell a papírokat illetően.
Pancho, csalódott vagyok.
Megbíztam benned, és így fizeted vissza?
Csak azért, mert kedvellek,
kapsz öt napot, de egy nappal sem többet.
Köszönöm szépen, uram.
Nyugodjon meg, mindent elintézek előtte.
Csütörtök előtt visszaérek, hogy aláírjam az új gépek papírjait.
Ne veszítsd szem elől a célt!
Köszönöm.
Nemsokára odaérünk, apa?
Kicsim, fél órával ezelőtt mondtam, hogy még három órára vagyunk.
Aludj még egyet!
Nagyon messze van a szülővárosod.
Durangóba kellett volna repülnünk,
és ott bérelni egy kocsit.
Már vagy százszor elmondtam.
Ha Durangóba megyünk, át kell kelnünk a hegyeken,
és az minimum nyolc óra.
Igen? És most hány órája utazunk?
Már közeledünk. Igaz, család?
Igen!
Helyes.
Hé, anya! Áruld el az igazat!
Hogyhogy nem találkoztál még velük?
Ne engem kérdezz, hanem apádat!
Miért, apa? Szégyelled őket?
Az igazat megvallva, nem igazán tudom.
Először befejeztem az iskolát,
majd munkát kaptam a gyárban,
megismerkedtünk, összeházasodtunk,
majd megszülettetek, és valamiért
mindig elhalasztottuk az utazást.
A múltkor hallottam, hogy anya mondta Jackie néninek,
hogy azért nem mentetek el soha, mert a nagyszüleim gusztustalanok,
és folyton csak pénzt kérnek.
Catalina!
- Nem szép. - Te mikor jártál ott utoljára?
Ha jól emlékszem, már vagy 20 éve,
hogy Prosperidadban jártam.
Húsz éve nem láttad a szüleidet? Az kétszer annyi, ahány éves vagyok.
- Az rohadt sok. - Toni!
Már ezerszer kértem, hogy ne káromkodj.
A nagyszüleid előtt nem beszélhetsz így!
Ezt nézzétek! Megérkeztünk az elágazáshoz.
- Ez az! - Szuper!
Mindjárt odaérünk?
Nem, még két és fél óra a földúton.
- Aludjatok egyet! - Egyetek valamit!
Lupita, adj egy párnát Catinak,
hogy alhasson, és valami rágcsát.
Csak ne morzsáljatok!
Oké, anya.
Nézzétek, milyen gyönyörű!
Még két óra ebből?
Felhúzzuk az ablakokat?
Igen.
- Kapcsold be a légkondit! - Nem, mert bejön a por.
Hé, Lupita!
Emlékeztet az otthonodra?
Nem, uram. Már elnézést,
de San Pedro de los Saguaros sokkal szebb ennél.
Szörnyen meleg van.
Meggyulladok, istenem!
A francba!
Arrébb kell tennünk azt a jukkát. Segítesz, Lupita?
Igen, uram.
Mozgás!
- Segítek. - Istenem!
A gyerekek is szálljanak ki!
- Oké. - Kinyújtóznak...
- Fogd meg azt az oldalát! Arrébb visszük. - Rendben.
Gyerünk!
- Nagyon nehéz, uram. - Várj!
- Jól vagy? - Igen.
- Mehet! - Fran!
- Mi van? - Az!
Ne! Anya!
Üdv, barátom!
Nehéz a jukka?
Igen, de megbirkózunk vele.
Szerencséjük van.
Ez egy elhagyatott út,
és elég veszélyes tud lenni, nem igaz?
- Nyugi, hölgyem! - Nyugalom!
Uraim, kérem! Mindenki nyugodjon le!
Itt van a karórám és a pénztárcám.
És a kocsiból is kivehetnek bármit.
Rokona a prosperidadi Reyeséknek?
Igen, a családom.
Pancho Reyes, te rohadék!
Nem ismersz meg?
Filiberto R. Arriaga.
Együtt jártunk általános iskolába.
Beto?
Nem Mapache volt a beceneved?
Bocsánat a korábbiért.
Muszáj megélni valamiből.
Igen, hogyne.
A nagyapád miatt jöttél.
Igen, nagy tragédia.
Őszinte részvétem.
Isten nyugosztalja a lelkét!
Köszönöm, Beto.
Igen.
Sajnálom, testvér.
- Köszönöm. - A városban lesztek?
Fussunk majd össze egy italra!
Persze, jó lenne.
- Gyönyörű családod van. - Köszönöm.
- Gratulálok. - Köszönöm.
- Eltakarítjuk az utat. - Köszönöm.
Bocsánat, ha megijesztettük, kisasszony.
Sziasztok, gyerekek! Isten hozott Prosperidadban!
- Köszönjük. - Indulás!
Menjünk!
Gyerünk!
Emeld meg!
Nyomás!
Nézzétek, gyerekek! Megérkeztünk Prosperidadba.
- Éljen! - Ez az!
- Csináljunk egy képet? - Igen!
Ezt nem hiszem el.
Nincs térerőm.
Nekem sincs, pedig újabb a telefonom, mint a magáé.
Semmi. De tudjátok, mit?
Biztos vagyok benne, hogy felejthetetlen élmény lesz.
- Egy képet az Instagramra. - Igen.
Álló kép legyen, oké?
- Mit szóltok egy Boomeranghoz? - Jó!
- Mehetne a sztoriba! - Oké.
Egy, kettő... mondják, hogy whiskey!
Whiskey!
PROSPERIDAD
Nem olyan, amilyennek leírtad. Ez egy szellemváros.
Mert épp pihenőidő van. Gondolom, lefeküdtek aludni egyet.
Nézd, szívem!
- Mapache háza. - Ne is juttasd eszembe!
Jó napot!
Akik nem alszanak, nem túl barátságosak.
Hé, apa!
Ennyi az egész város?
Ilyen kicsi?
És ilyen csúnya?
Ha hiszitek, ha nem,
Prosperidad egykor Mexikó leggazdagabb városa volt.
A legenda szerint a hegyekben
annyi arany volt, hogy az utcán is találhattál.
Igen, persze.
Itt csak szemét és kutyaszar van az utcán.
Nézzétek a szamarat!
Emberi szar?
- Ne nézzétek! - Elfordulni!
Gyerekek!
- Ne! - Undorító.
Nézzétek, milyen gyönyörű!
Nézzétek!
Nézzétek csak!
Ez Prosperidad egyik legszebb hagyománya.
Amikor valaki meghal,
a család végigvonul a városon, és egy gyönyörű dalt énekelnek,
aminek „Las Golondrinas” a címe.
A koporsók mérete alapján hozzátok hasonlóan gyerekek voltak.
Pancho!
Fogd be!
- Mi? - Fogd be!
ESPERANZA
Itt vannak!
Szóljunk nagyapának!
Nagyapa!
Nagymama!
Megjöttek a gazdag rokonok!
Itt vannak, apa!
Ideértek!
Nagyapa! Nagymama!
Ez meg mi, Fran?
Pancho Francisco Reyes.
De jó, hogy látlak!
Drága apám!
Úgy örülök, hogy eljöttél,
mert néhány év múlva talán már sehol sem leszünk.
Gyönyörű anyám!
Áldassék az Úr!
Pancho.
- Fiam. - Ez itt a családom.
A feleségem, Mari,
ezek a kis drágák pedig a gyerekeim.
- Helló! - Toni és Cati.
Egy fehér nő, aki erősíti a vérvonalat, fiam.
Isten hozta, kisasszony!
Köszönöm, Mr. Rosendo.
Örvendek, Mrs. Dolores.
Én is örvendek.
Gyertek!
- Bemutatom a család többi tagját. - Pancho!
Ő a legidősebb fiam, Rosendo.
Utánam kapta a nevét.
Habár elég nagydarab, mi Rosenditónak hívjuk.
Mi a helyzet, Rosendito?
Trágyaszagod van. Fürödtél, amióta elmentem?
Pancho, még mindig folyton a szádat járatod.
Szoktál még csajozni?
Disznó.
Ez a képmutató őrült
a lányom, Socorro.
Isten műve ez a csoda,
hogy újra láthatlak, Pancho.
Socorro, látom, végül mégsem lettél apáca.
Ez a semmirekellő, szerencsétlen, korábbi városi tanár,
aki költőnek képzeli magát, a férje, Cruz.
Prosperidad költője.
- Tiszta tekintet. Derűs és hatalmas. - Elég!
Ő itt a fiam, Hilario.
A család művésze.
- Örvendek. - És ez a kislány itt...
Hogy is hívnak?
Pánfila, Mr. Rosendo.
Már megint elfelejtette?
Pánfila Lucía Margarita Pérez Hernández és Reyes.
Üdvözlöm.
Mi a helyzet, Hilario?
- Hogy vagy? - Pancho.
Fiatalabbat nem találtál?
Ez az előnye annak, ha a város leghíresebb művésze vagy.
Hogy vagy, kislány?
A gengszterkinézetű srác a fiam, Rufino.
A család fekete báránya.
És ez a csöcsös kis kacérság
a mostani barátnője, Gloria.
Helló, kedvesem!
Örülök, hogy megismerhetem.
Sokkal szexibb, mint gondoltam.
Köszönöm.
Rufino, nézz magadra! Úgy nézel ki, mint egy drogdíler.
Ugyan, Pancho!
Az élet nem igazságos.
Nem lehet mindenki ilyen szerencsés.
Ebben a városban azt csinálod, amit tudsz, nem amit akarsz.
Ölelj meg!
Jó látni téged.
Gyere ide, tesó!
Gyere csak!
Gloria López vagyok, de hívj nyugodtan „Culichinek”!
Pancho.
Isten hozott!
Örvendek.
Én is, sógornőm.
És ezt itt hogy magyarázzam el?
Ez a hölgy itt
régen a fiam volt, Jacinto.
Egy nap, a család legnagyobb szégyenére,
úgy döntött, nem marad férfi, és Jacinta lett.
Érti, ugye?
Örülök, hogy megismerhetlek.
Bocsánat az apám hülyeségeiért.
Rosendo egy tipikus mexikói macsó.
Jaj, Pancho!
Nézd csak, milyen jóképű lettél!
Biztos meglepődtél, de ez nem ragályos.
Jacinto, nézz csak magadra!
Gyerekként is mindig fura voltál.
A nevem Jacinta, még ha nehéz is megszokni.
Várj, bemutatom a férjem.
- Lupe! - Igen.
Örvendek.
Guadalupe Flores, szolgálatára.
- Üdvözlöm. - Kisasszony.
Örvendek.
Ő itt a lányom, Bartola.
Az egyetlen jó a családban.
Habár őszintén szólva, nem épp egy észlény.
Már van hat gyereke, hat különböző férfitól.
Van egy fekete és egy kínai is.
Ráadásul most
egy gringótól terhes, aki nem beszél spanyolul.
Az ágyban nem sokat kell beszélgetni.
Nézzenek oda! Még kisbaba voltál, amikor elmentem.
Hogy felnőttél!
Melyikük a férjed ezek közül?
- Jaj, Pancho! - Mi a baj?
Amint Billy megtudta, hogy terhes vagyok,
egy goodbye nélkül elment.
- Jaj, kishúgom! - Szóval...
Ők itt Brayan, Yaroslavi, Dudinka, Reagan,
és még jó pár, akinek nem tudom a nevét, de mind az unokáim.
Jól van, ezt mindenkinek mondom.
Ő itt Mari, a szeretett feleségem,
ők pedig a gyerekeim, Toni és Cati.
Helló!
Ő pedig Lupita.
A ház körül segít, és elhoztuk magunkkal.
Ő a szolgátok?
Már nem így hívjuk őket. Ő egy háztartási alkalmazott.
Meg szoktad dugni, mi?
Ne már! Ne mondj ilyeneket, apa!
Nekem mikor köszönsz, Panchito?
Elfeledkeztél a kibaszott nagyanyádról? Hálátlan szemétláda!
Pascuala nagyi!
Micsoda meglepetés!
Hát persze hogy meglepődtél, te kis szarházi.
Biztos azt hitted, hogy már nem is élek, nem igaz?
Nem is mernék ilyet, nagyi!
Bemutatom a családomat.
A feleségem és a gyerekeim.
- Helló! - Gyönyörű család.
Szerencsés vagy, hogy fehér gyerekeid vannak.
De akkor is egy szemétláda vagy,
amiért ennyi évig elhanyagoltál minket.
Gyere közelebb!
Olyan érzésem van, hogy ezek nem tőled vannak.
Pancho, hadd kísérjünk be titeket a szobátokba!
Biztos fáradtak vagytok. Menjünk!
Később még találkozunk. Örülök, hogy semmit sem változtál.
Jól van, te kibaszott ficsúr.
Gyerünk!
Remélem, hogy te és a nőd
nem üres kézzel jöttetek.
Csak hoztatok valami szép ajándékot!
Igen.
Egy kis apróság mindannyiunktól.
Ez egy Fendi.
Jól van.
Ez a beszéd.
- Jól néz ki, anyám. - Ugye?
Gyerünk!
Először menjünk a nagyapához,
hogy tudja, itt vagytok. Gyertek!
Ebben a szobában fekszik.
Gyertek csak be!
Az anyád és a húgaid szép munkát végeztek, nem igaz?
Kezd szaga lenni,
de tiszteletben tartottuk a kérését,
hogy te is itt legyél a temetésén.
Most, hogy végre ideértél a családoddal,
az öreg végre békében nyugodhat.
Egyedül maradhattok vele, és elmondhattok egy imát.
Puszild meg, fiam!
Ne érj hozzá!
Gyere le onnan!
Ne vidd el azt!
Gyerünk, menjünk a szobátokba!
Gyere, fiam!
Össze fogja törni.
Gyere le, kérlek!
Gyertek beljebb!
Tűnés! Kifelé!
A nagyapa szobáját kapjátok meg.
A legjobb szoba a házban.
Láthatjátok, hogy nem egy luxushotel,
de szeretettel készítettük elő.
Most mostam ki a lepedőket.
Itt van egy szappan, néhány törölköző,
és tiszta víz, hogy megmosakodhassatok.
Tetszik, fiam?
Nem rossz pár éjszakára. Igaz, szívem?
Miattunk ne aggódjanak!
Ha mindketten itt vannak,
hoztunk önöknek valamit, reméljük, tetszik.
- Mi ez? - Egy nyakkendő.
Hermès.
Nyakkendő!
Pont erre volt szükségem.
Chanel No. 5.
Igazi klasszikus.
Ha nem tetszik, ki lehet cserélni.
Nem, nem lehet. Te is intézhetted volna az ajándékvásárlást.
Pakoljatok ki nyugodtan!
- Menjünk! - Köszönjük, apa.
Az mi?
- Pihenjetek! - Köszi.
A dédnagypapa lába.
Micsoda?
Pancho.
- Láttad a... - Majdnem elfelejtettem!
Később lesz egy buli, hogy megünnepeljük,
hogy hazatértetek.
Ne hagyjatok cserben!
Ott leszünk, apa. Köszönjük.
- Gyere, drágám! - Jól van.
Ugye nem gondolod, hogy itt maradunk?
Nem elég, hogy szutykos, ez a halott nagyapád szobája.
Itt van a lába. Ez egy rémálom!
Mégis mit tegyek?
Foglaljunk egy szobát a falusi Hiltonban?
Nem hallottad, hogy bulit szerveznek nekünk?
Nem bánthatom meg a családomat.
De ez egy koszfészek!
Szegényszaga van.
María Elena!
Mondtam, hogy szegény családból származom, azt mondtad, nem baj.
És ne feledd, hogy pontosan tudom, a suttyó családod hogy gazdagodott meg.
Elég az arisztokrata dumából!
Ugyan már, szívem! Ne butáskodj, hagyd abba a sírást!
Minden rendben lesz. Csak néhány napról van szó, ígérem.
Pancho, csak...
sajnálom, amit a családodról mondtam,
de ez a legrosszabb rémálmomnál is szörnyűbb.
Apa, mondanom kell valamit, de ne borulj ki!
- Mi az? - Ki kell mennem a mosdóba.
- Nekem is. - Pisi vagy kaki?
- Kaki, lehet, hogy hasmenés. - Nekem is.
- Gyorsan, gyertek, mielőtt túl késő. - Nekem is kell.
Jól van.
Menjetek, válasszatok egy fát,
toljátok le a nadrágotokat, és vigyázzatok a bogarakkal!
Hozok vécépapírt.
- Itt? - Igen, itt.
Pancho, azt akarod mondani, hogy nincs vécé?
Van egy pottyantós, de hidd el, ez jobb.
Nos, ha már itt vagyok.
Hogy vagytok, gyerekek?
Jól!
Helyes.
Egészségünkre!
Már egy ideje elváltak útjaink
De nem akarok több időt vesztegetni
Igazad volt
A szívemre hallgatok
És alig várom, hogy visszatérjek
Gyerünk, család!
Hogy visszatérjek
És visszatérjek
Újra a karjaidba
Elmegyek, bármerre is jársz
Tudom, milyen érzés elveszíteni
Visszajövök
Sógornőm!
Gyere vissza !
Köszönöm, apa.
Pancho, üdv újra itthon. Ezt az egészségedre.
Köszönöm, apa.
Egészség! Köszönöm a partit.
Tényleg kitettetek magatokért.
Egészség!
Ez a legkevesebb, amit te és a családod érdemeltek.
És mindannyian őszintén örülünk, hogy itt vagytok.
Várj, Hilario!
Szeretnék mondani pár szót.
Gyerekek, gyertek ide!
Szevasz, kishaver!
Drága családom!
Ez egy nagyon különleges nap
az anyátoknak és nekem.
Az, hogy mind együtt vagyunk, de főleg,
hogy Pancho fiam is itt van a családjával,
több, mint amiről valaha álmodtam.
Ne értsétek félre,
de mindig is Pancho volt a kedvencem.
Kétségkívül
ő a legjobb mindannyiótok közül.
Egészségedre, fiam!
Egészségedre, Mari!
Még egyszer Isten hozott Prosperidadban!
Egészségünkre!
Most te jössz, fiam. Gyerünk!
Nem.
Beszédet!
Csináld, apa!
Először is szeretném megköszönni a szívélyes fogadtatást.
Ennyi év után
a családom és én nagyon örülünk, hogy itt lehetünk veletek Prosperidadban.
Hogy rövidre zárjam,
hadd mondjak valami szívből jövőt!
Főleg anyának és apának szól.
Remélem, megbocsátotok, hogy nem jöttem hamarabb,
és amiért elhanyagoltalak titeket.
Sajnálom.
- Egészség! - Pancho!
Csak néhány napot tudunk maradni.
Nemsokára vissza kell térnünk a fővárosba, igaz?
Ne aggódj, fiam!
Holnap eltemetjük.
Utána összehívunk mindenkit, beleértve a bácsikáidat,
és meghallgatjuk a végrendeletet.
Jól hangzik.
Hé, Pascuala nagyi! Hogy van Regino és Ambrosio bácsikám?
Remélem, halottak.
Azok a szarháziak sajnos továbbra is csak a föld terhei.
Meghívhattad volna őket, apa.
Kizárt! Inkább meghalok, mint hogy az a két szarházi belépjen a házamba.
Hallgass, Rosendo!
Itt van a ringyó Dolores,
aki rögtön a pasi védelmére kel.
Fogja be! Folyton csak a szart keveri a hazugságaival.
Vén boszorkány!
Ne légy tiszteletlen az anyámmal!
Igaz, amit mond.
Mindenki tudja, hogy összefeküdtél Reginóval.
Az anyád a ringyó, te seggfej!
Elég!
Hilario!
Játsszatok valamit!
Ez a te dalod!
Tudom, hogy mennem kell
De amikor majd meghalok
Tudom, hogy sírni fogsz
Csak sírni és sírni
Azt mondod majd, hogy nem szerettél
De nagyon szomorú leszel
És ezért maradsz majd
Pénzzel vagy pénz nélkül
Akármit megteszek, amit akarok
És az én szavam fog győzni
Készen álltok? Egy, kettő... Gyerünk, Cati!
Csináld!
Üsd ki a szart abból a gringóból,
hogy megtanulja tisztelni a mexikóiakat! Gyerünk!
Ez az, Cati.
Tedd azt le, sógornőm!
Ezt kóstold! Neked készítettem.
- Ez mi? - Úgy hívják, hogy Nenepil Norteño.
Itt készítik a legjobban, Prosperidadban.
Csípős?
Kóstold meg! Ha nem ízlik, köpd ki!
Bízz bennem!
Milyen?
- Ez tényleg delish! - Delish.
Mi a neve?
Nenepil Norteño.
Később csinálok neked egy bárányosat.
A helyi hús mindig kielégíti a vágyaidat.
De előbb hadd hozzak még egy tequilát!
Pancho!
Mi van a Nenepil Norteñóban?
Csak egyél, ne kérdezz!
Isteni, nagyon ízlik.
Mi van benne?
Jól van, de én figyelmeztettelek.
A sertés beléből, májából,
méhéből és gyomrából készül,
mogyorós szószban főzve. Ez a helyi specialitás.
Isteni.
Sógornő!
Tessék, itt a tequila.
- Önts egy kicsit többet! - Rendben.
Kér még valaki?
Mi a helyzet? Tartsatok egy gyors szünetet!
Gyerünk!
Hívjuk ide őket!
- Ne szégyenlősködjetek! Gyertek! - Sógornőm.
Gyere, táncolj velünk!
Nem mondhattok nemet.
Gyertek!
Bravó!
Csináljunk egy közös családi fotót!
- Menjünk az óra alá! - Várjunk, a nagyi hiányzik!
Jöjjön, anyám! Csinálunk egy képet.
Én ilyen hülyeséget nem csinálok!
- Dehogynem. - Jöjjön, nagyi!
A francokat!
- Ne tologass! - Csináljunk helyet a nagyinak!
Ez meg mi?
Mondjátok, hogy whiskey!
Egy, kettő, három!
Whiskey!
Várj, Pancho!
Csinálok egy másikat, amin te is rajta vagy.
- Köszönöm, öcsém. Álló legyen! - Húgom.
Háromra mondjátok, hogy whiskey!
Whiskey!
Háromra, srácok!
Egy, kettő...
Rosendito és Lupita egy fa alatt csókolóznak!
Menjetek innen!
Szerelmesek!
Tűnés innen, kis szarháziak!
A legjobb döntés volt,
hogy elmentem innen, és a fővárosba költöztem.
Hé, Pancho!
Tényleg olyan szép, amilyennek mondják?
Ha meg lehetne szabadulni az ott élő emberektől,
Mexikóváros lenne a legszebb hely a földön.
Sógorom.
Elvinnél oda és körbevezetnél?
Nos...
Megtennéd?
Ha valaha lesz rá lehetőségem, mindent megmutatok neked.
Forogjunk körbe
Amíg Rosendito szamárrá nem változik
Gyerekek, ideje lefeküdni! Irány a szobátokba!
Ne!
Akkor hozom az övet. Nem viccelek.
Gyorsan!
Menjetek aludni!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat...
Jó éjszakát, Rosendito!
Én is olyan vagyok, mint ti...
- Úgy hívnak, Reyesek... - Reyesek, a nyulak.
Miért nem folytatjuk egy eldugottabb helyen?
- Imádok titkolózni. - Én is! Menjünk!
Oké.
Jó estét, elnézést!
Elég!
- Hé! - Igen?
- Egy utolsót. - Nem.
Hogy érti, hogy 15 000 peso egy kis sertéshús és fűszeres pulyka?
Biztos csak szórakozik velem.
Egy egész bárány.
Négy kiló Nenepil, három kiló sertés, öt kiló guacamole.
Plusz egy hordó pulque,
húsz karton sör, tíz üveg tequila.
Meg a sátor és a fények.
Na meg a székek. Hagyjuk ezt, Rosendo!
Megnézem, a gyerekeim bele tudnak-e adni.
Apa, elnézést!
Hozzáadjuk a fiúk pénzét a buli számlájához?
Azt mondtad, te állod!
Csak az első három dalt.
Jövünk nekik a többi 16 dalért. Elég idegesek.
Csak 7000 peso.
Meglátom, mit tehetek.
Jól van, apa.
Gyere, drágám!
Nézd csak ezeket!
Igen, dugd ide az orrod!
Elnézést a zavarásért.
Beszélhetnénk veled?
Persze, apa, hogyne.
- Jó éjt! Holnap találkozunk. - Oké.
Mi a helyzet?
Sajnáljuk, hogy ezt kell kérnünk,
de még úgy is, hogy mindenki beleadott,
még így sincs elég pénzünk kifizetni a bulit.
Semmi gond. Mennyi kell?
Az italok, a kaja és a zene 25 000 peso lesz.
És nektek mennyi van?
A tartalékainkat is beleszámolva
még mindig hiányzik 10 500 peso.
Ez rengeteg pénz egy házibulira.
Lássuk csak!
Ezt elviszem.
Ha kapok vissza belőle, visszahozom.
Menjünk, drágám!
Jól van.
Tessék.
- Ez lesz az utolsó. - Rendben.
Lenne egy kérdésem, sógornőm.
Azok az isteni cicik és a segg természetesek?
Természetfelettiek!
A cicijeim,
a fenekem,
a hajam.
Mit nem adnék ezért a testért!
- Én is. - Lupe.
A bátyám mondta, hogy csinos vagy,
de azt nem, hogy ennyire.
Lélegzetelállítóan dögös vagy!
Megyek.
- Ne menj sehova! - De.
Elnézést.
- Szia! - A bulinak vége.
Szép álmokat!
Vége a bulinak.
- Kiöntötted a tequilát. - Önfejű.
Jöhet még egy ital és egy vers.
Egy vers mindenkinek!
Ó, drága föld !
A felszíned, az aranyló kukorica
A bányáid, az Aranykirály palotája
Az égen átsikló gémek
És a papagájok zöld fénye !
- És a többi... - Hé, te!
Szólj rá az idióta férjedre, hogy kussoljon már el,
és hozz nekem egy kis barbacoa húst!
Kérek még egy taquitót.
Máris, nagyi.
Eszembe jutott, hogy beszélnek a szüleid.
És a kövér mariachisok!
Rufino testvéred végig velem flörtölt.
A húgaid meg úgy bánnak velem, mint a monacói hercegnővel.
Most már láthatod,
nem mindenki olyan szerencsés, mint mi.
Tudod, ki a legszerencsésebb fickó a földön?
Ki, drágám?
Te vagy az.
- Akarod? - Igen.
Csendben!
Ne ébreszd fel a gyerekeket!
Ide!
Jövök már.
Gyerünk!
Csendet!
- Pancho! - Mi van?
Valaki figyel minket.
Rohadékok.
Futás!
Szarháziak.
Sosem fognak megváltozni.
Menj a picsába!
Mi történt, Pancho?
Ki volt az? Jaj, ne!
Drágám.
Csak az unokaöcséim voltak.
- Oké. - Ne aggódj!
Hol is tartottunk?
Érezni akarom az izmaidat.
- Ezeket az izmokat? - Igen!
Ez jó.
- Halkan, Pancho! - Oké.
Apa, tudod, mi az a Moctezuma bosszúja?
Ezt kapják el a gringók, amikor Mexikóba jönnek.
Miért, kicsim?
Nem vagyok gringo, de én is elkaphattam.
Én is.
Istenem! Gyorsan!
Menjünk!
Szerintem én is elkaptam.
Ha lány lesz, Socorro lesz, mint a nagynénje.
Ha fiú, akkor meg Jacinto.
Ez meg mi?
Az élet nem igazságos.
Miért mondod ezt?
Mert Pancho élete ennyire jó,
mi meg éjjel-nappal csak szívunk.
Kíváncsi lennék, mit gondol a felesége rólunk.
Hogy semmirekellők vagyunk, akikből hiányzik a jómodor.
És igaza is van.
Ez az igazság.
A kocsija, a karórája és a ruháik alapján
tele lehetnek pénzzel.
Képzeljétek, milyen palotában lakhatnak!
És azok az ékszerek a picsán!
A fülbevalók, a karóra, a nyaklánc, a karkötő.
Jól ismerem az ilyesmit,
és volt rajta vagy 100 000 peso értékű cucc.
Az illata pedig Gloria. Francia parfüm.
Tényleg?
Nos, ettől nem lesznek kevésbé bűnösek vagy illetlenek.
Jacinto... bocsi, Jacinta.
Panchónak mennyi pénze lehet?
Csak úgy nagyjából.
Nem tudom, de biztosan sok.
Talán egymillió dollár?
Ne legyél hülye!
Ha lenne egymillió dollárja,
miért jönne egy tolvajokkal teli városba?
- Ne üss meg! - Kit érdekel, mennyi pénze van?
A lényeg, hogy nekünk is jusson belőle.
Persze.
- Egészség! - Igyunk erre, tesó!
Nézzétek!
Ambrosio bácsikám!
Örülök, hogy látom. Hogy van?
Jól vagyok, fiam.
Bemutatom a feleségemet, Marit, és a gyerekeinket.
Örvendek.
Szintúgy, Ambrosio atya.
Gyönyörűek a gyerekeid.
Remélem, meg vannak keresztelve.
Hát persze.
Toninak hamarosan elsőáldozása lesz, igaz?
Igen, apa.
Micsoda szép mosoly!
Végre úgy döntöttél, hogy hazajössz.
Örülök, mert ha a távol töltött éveid
a purgatóriumba taszítottak,
a nagyapád temetésének kihagyása egyenes út a pokolba.
Sosem hagytam volna ki, olyan volt nekem, mintha az apám lenne.
Nem hagytad volna ki? Igen, persze.
A végrendelet miatt jöttél ide,
de erről majd később beszélünk.
Sietnünk kell a temetéssel,
mielőtt a szag elkezdi idevonzani a keselyűket.
- Mehetünk? - Jó.
Nektek kell vinni.
- Vinni? - Mi?
Ez a zakó...
- Jó napot, emberek! - Jó reggelt!
Büdös buzi.
Készen álltok?
Isten kegyelmezzen eltávozott lelkének! Menjünk!
Azért gyűltünk ma itt össze Isten szent színe előtt,
hogy elbúcsúzzunk egy remek embertől.
Drága apánk, nagyapánk, Francisco Reyes,
végre békére lelt,
és felszállt a mennybe az Úrhoz.
Az emléke és a példája azonban örökre a szívünkben marad.
Tisztességes, nagylelkű,
szorgalmas és őszinte ember volt.
Csodás férj, és még annál is jobb apa és nagyapa.
Az emléke legyen fény mindannyiunk számára!
Egy jelzőfény az úton...
Elég már, Ambrosio!
Elég ebből, és térjünk a lényegre!
Az apád egy semmirekellő szarházi volt.
Szóval fogd rövidre, mert kezd meleg lenni.
Sajnálom, anyám. Imádkozzunk!
Üdvöz légy, Mária, kegyelemmel teljes...
Gyere, bébi!
Nem hiszek a szememnek.
Csőstül jön a baj.
A legkevésbé sincs most szükségünk erre a két csavargóra.
Majd én megmondom neki.
Nyugodj meg, Rosendo!
Francisco az ő apja is volt.
Ne rendezz jelenetet a temetésén!
Anya! Keresztfiam!
Hogy vannak?
Elnézést.
Sajnálom, hogy nem tudtam korábban jönni.
Fogalmatok sincs, hogy kiborultam, mikor hallottam.
Rengeteget sírtam.
Kímélj meg a hazugságaidtól, te szégyentelen!
Az apád már jó ideje beteg volt, és már három napja meghalt,
de te mégsem látogattad meg, hogy leródd a tiszteleted.
Ne legyél képmutató!
Szeretném, ha te, a cafkád és a tumor, akit a fiadnak hívsz,
elkezdenétek velünk imádkozni,
hogy befejezhessük ezt a szarságot,
és megtudjuk a végrendeletet.
Igen, anyám. Még egyszer bocsánat.
Sajnálom, nagyi.
Nagyon megviselt nagyapa halála.
Tűnés az arcomból, te aranyér!
Folytassuk! Mi Atyánk, aki a Mennyekben vagy...
Jó napot mindenkinek!
Jó napot!
Mr. Francisco utolsó kívánsága alapján
ezennel felolvasom
a végrendeletét.
Prosperidad városában,
Mr. Francisco Reyes Vargas megkeresett engem.
Kijelentette, hogy mexikói születésű,
bányász foglalkozású,
és jelen község polgára,
ahol 1897. április 21-én született.
Szellemi és testi képességei teljes birtokában,
és számítva az utolsó kívánságának teljesülésére,
hogy az egész család jelen legyen
ezen a szent eseményen,
az alábbi végrendeletet hagyta.
A déd- és ükunokáinak,
és további leszármazottainak, akik nevét nem tudja,
fejenként 20 pesót hagy,
annak reményében, hogy bölcsen gazdálkodnak vele,
és sikeresen kitapossák saját útjukat az életben.
Seggfej!
Kifelé!
Ki innen!
Drága unokái,
Rosendito, Hilario,
Socorro,
Rufino,
Jacinto vagy Jacinta, ha úgy jobban szereti,
Reginito és Bartola számára
örökségül hagyja a szamarát,
a tehenét, a pulykáját
és három disznóját.
Ezek elosztását beszéljék meg egymás közt!
A menye, Dolores García számára,
egy emlékezetes és szenvedélyes éjszaka elismeréseként,
a Guadalupei Szűzt ábrázoló mesés medálját hagyja.
A fia, Ambrosio részére,
aki jó keresztényként
és Isten földi helytartójaként
nem hisz az anyagi javakban,
ezennel hagy egy Mi Atyánkat
és három Üdvöz légyet.
Cseszd meg, apa!
Fia, Regino számára,
akinek a gyerekei közül egyedül sikeres élete lett,
és aki megvalósította az álmát,
hogy egy tolvaj, korrupt, vérszívó politikus legyen,
az Értekezés a moralitásról egy használt, megjegyzésekkel ellátott példányát hagyja.
Egyet azok közül, amiket a kormány a városban osztogatott.
- Menjünk! - A fia, Rosendo részére...
Gyerünk!
...aki a hármas ikrek közül
egyedüliként az ő nyomdokait követte,
és bányászattal kezdett foglalkozni,
a csákányát, a lapátját és a csilléjét hagyja,
hogy tovább folytathassa azt a nevetséges álmát, hogy megtalálja
az Esperanza bánya arannyal teli járatait.
Az oly sok évig társaként vele élő
Mrs. Pascuala Vargas García számára
csupán a legmélyebb háláját hagyja,
és reméli, hogy a földön töltött ideje
nem tart túl sokáig,
és hamarosan csatlakozik hozzá.
Rohadt Francisco Reyes!
Mindig is egy kibaszott seggfej voltál!
Remélem, a pokolban rohadsz, te szarházi!
Nos, akkor...
ha nem hagyott ránk semmit,
ki az isten kapja meg a házát és az ingóságait?
Ha megengedi,
még nem fejeztem be.
Végül, a végrendeletében
megnevezi a többi vagyonának
egyetemes örökösét,
beleértve a házát, a régi Esperanza bányát,
az összes alagútjával és a környező földekkel,
és az ezekben található összes ingó és ingatlan vagyonát,
illetve a tárgyakat, amelyeket élete során
a személyes széfjében tárolt,
amelynek gyámjaként, végrehajtójaként és intézőjeként kinevezi
az unokáját, Franciscót,
aki a leszármazottai közül egyedül
kemény munkával, fáradsággal és elszántsággal...
Mi a fasz?
Bocsásson meg,
de egy szavát se hiszem annak, amit felolvasott.
Az apám nem baszott volna ki velünk, hogy mindent rá hagyjon!
Húsz éve nem is hallott felőle!
Sajnálom, Rosendo.
Ez volt az utolsó kívánsága.
Ne engem hibáztass,
én csak átadom az üzenetet.
Ide figyeljetek, szarháziak!
Hagyjátok békén Mr. Toribiót!
Ismerve azt a seggfej Franciscót, ez a végrendelet igaz lehet.
- Hát persze. - Mindig kibaszott velünk.
Abban reménykedhetünk,
hogy Panchito megsajnál minket,
és megosztja velünk az örökségét.
- Kérsz még babot? - Nem, Lola.
Fogadom, hogy ez a kormánytól kapott bab avas és tele van zsizsikkel.
Mindig felfúvódok tőle.
Én kérek egy kicsit. Szeretem azokat az állatokat.
Én is kérek.
Sajnálom, csak ennyink volt.
A nagyi megette az összes maradékot tegnap este.
Nem hagytál Panchónak és a családjának?
Nem hívtad őket ebédelni?
De, hívtam, de mióta visszaértek,
ki sem jöttek a szobájukból.
Mit adjunk nekik? Avas, segélyből kapott babot?
Állott tortillát?
Képzeld csak el a menyed arcát!
És ha levágnánk egy csirkét vagy egy disznót?
Megőrültél?
Azok az én állataim!
A feleségem 15. születésnapjára tartogatom őket.
Ezt az átkozott nyomorúságot!
Lehet ennél rosszabb a helyzet?
Mondtam, hogy ne legyél ilyen bőgőmasina!
Viselkedj férfiként!
Évekig csak azt ettünk, amit tudtunk, és amikor tudtunk,
és sosem sírtál, mint egy kis picsa.
Igen, mert abban bíztam, hogy apa
hagyni fog ránk valami értékeset,
amivel megfordul a szerencsénk.
Nem hallotta, hogy az öreg szarházinak volt egy széfje?
Én is hallottam, hogy valami széfet említett.
Én is.
Mi lehet abban a széfben?
Biztos valami értékes dolog.
Ki a fasz tudja?
Valószínűleg csak régi dokumentumok és pár fotó.
De semmi értékes,
mert az öreg szemétláda az utolsó fillérét is
kurvákra és piára költötte!
Ismét megkérdezem. Lehet ennél rosszabb?
Szabad?
- Gyere be, fiam! - Elnézést.
- Hol vannak a gyerekek? - Alszanak.
Napszúrást kaptak a menet után.
Sajnálom, fiam. Nincs több étel,
de elküldhetem Bartolát egy kis tamaléért.
Ne aggódj, anya!
Még mindig tele vagyunk a buli óta.
Nem vagyunk túl jól. Igaz, Mari?
Biztos, fiam?
Mrs. Pancha zöld chilis tamaléja a legjobb!
- És piánk is van. - Nem kell, apa.
Azért jöttünk, hogy elmondjuk,
hogy hosszas megbeszélés után
arra jutottunk, tudjuk, hogy érezhetitek magatokat.
Szerintünk nagyapa igazságtalan volt a vagyona szétosztásánál.
- Igen, valóban. - Nyugodjatok meg!
Habár én kaptam meg a házat, a bányát és a földet,
számotokra semmi nem fog változni.
Mit mondtam?
Pancho a legjobb gyerek a földön!
Brayan, Dudinka! Hívjátok ide Mr. Pancraciót!
Küldjön disznót és tequilát, hogy ünnepelhessünk!
Hilario, szólj a fiúknak! Kelleni fog egy kis zene!
- Azonnal! - Mondd, hogy én bárányt kérek!
És egy kis tepertőt, de szőr nélkül.
Gyerünk!
Fran, szörnyen érzem magam.
Csak másnapos vagy.
Kisfiam, óvatosan!
Jó reggelt!
Jó reggelt, hétalvók! Jól aludtatok?
Többé-kevésbé.
Hol van apa és a többiek?
Ügyet intéznek.
Később bevisznek titeket a városba.
Csinálok nektek reggelit, hogy elmúljon a másnaposság.
Biztos elég durva.
Főztem egy csípős levest
és chilaquilest három fajta chilivel.
Bocsánat,
de nem érzem jól magam. Elnézést.
Szívem, egyél valamit, hogy megnyugodjon a gyomrod.
A madame nem szereti a mexikói kaját?
Nagyképű, fingszagú ribanc.
Nem erről van szó, nagyi.
Nem esett jól neki a vacsora, egész éjszaka hányt.
Csináljunk neki teát mirrhafűből, csattanó maszlagból...
Ne fáradj, anya!
- Jó reggelt! - Szia, apa!
- Mehetünk a városba? - Kész vagyok.
Bocsánat, hogy ilyet kérek,
de tudnál kölcsön adni, hogy kifizessem Mrs. Catát
a reggeliért és a mai ebédért?
Panchito.
Kaphatnék egy keveset az aranyérkenőcsömre
és a cigarettámra?
Tessék.
Köszönöm.
Elteszem magának.
Nem.
Fiam, húzódj le egy percre!
- Itt? - Igen, gyertek csak!
Nézd, fiam!
Most már ez az egész a tiéd.
Meddig tart a föld?
- Megvan a ház? - Aha.
A birtokhatár itt kezdődik, ahol a kereszt van,
és egészen a hegyekig húzódik.
Miért nem termesztettetek növényeket
vagy tartottatok állatokat itt?
Túl sok időt töltöttél a nagyvárosban.
Itt csak gaz és kaktusz nő.
Az egyedüli állatok pedig a kígyók, a pókok
és a mérges skorpiók, nem igaz?
Ha te és a testvéreim nem lennétek ilyen lusták,
kihasználhattátok volna ezt a földet.
Ugyanolyan, mint amikor elmentem.
Nem, Pancho.
Mi nem lézengünk, igaz, Rosendito?
Mindennap napfelkeltétől napnyugtáig dolgozunk.
Hogy ezt bizonyítsuk, van egy meglepetésünk.
Emlékszel a régi bányára?
Hogy is felejthetném el a Refugio alagutat?
Egész gyerekkoromban itt segítettem a nagyapának.
Régen minden szombaton elhozott téged ide.
Nos, most már a tiéd.
Minden harmadik nap ide járunk.
Felméréseket végzünk, kitakarítunk, terveket állítunk össze.
Nyisd ki a kaput!
Már jó ideje tervezzük
Francisco nagyapáddal és Rosenditóval,
hogy újra kinyitjuk.
Ha hiszed, ha nem,
biztos vagyok benne, hogy a sziklák mögött
a világ legnagyobb aranybányája rejtőzik.
- Ugye, Rosendito? - Te mondtad, apa!
Felejtsd el ezeket!
A nagyapa szerint,
és ő mindenkinél jobban tudta,
ez az arany régen eltűnt innen.
Dehogy, fiam!
Még a rohadt gringók és kanadaiak is
ide járnak, hogy megnézzék.
Mint egy rakás szőke keselyű!
Mint te, Pancho.
Miről beszélsz?
Amióta csak az eszemet tudom,
ehhez az álomhoz ragaszkodsz.
És nézzétek! Húsz évvel később, a lustaságotok miatt semmi nem történt.
Szükségem van egy partnerre, és pénzre, hogy megvalósítsam.
De most, hogy gazdag vagy és eljöttél,
végre megcsinálhatjuk!
Figyelj, apa! Ne érts félre,
de csak néhány napra jöttem haza,
a végrendelet és a temetés miatt.
Szóval jobb, ha sietek,
ha mindent el akarok intézni.
Menjünk be a városba,
hogy megbeszéljük a közjegyzővel és a keresztapámmal.
Menjünk!
De ígérd meg, hogy átgondolod a dolgot!
Esküszöm, hogy multimilliomosok lennénk.
Ígérem, hogy átgondolom.
Gyerünk, menjünk!
BIENESTAR BANK
Kívánj sok sikert! Találkozunk a kocsmában,
és elmondom, hogy ment.
Jól van. Ne hagyd, hogy Regino szórakozzon veled!
A megvesztegetés és háttéralkuk szakértője.
Óvatosan! Tartsd a szemed a pénztárcádon!
- Később! - Oké.
Mielőtt megvesszük a birtokot,
meg kell tudnunk, hogy tényleg van-e arany azon a szemétdombon.
Persze. A polgármesterrel is óvatosan kell bánnunk.
Rögtön megállapítottam, hogy Mr. Reyes egy pénzsóvár gazember.
Egy szarházi.
Egy igazi simlis babzabáló.
Jó napot!
Üdv!
Hol van Mr. Reyes irodája?
- Arra. - Köszönöm.
- Jó napot! - Üdv!
Üdv!
Mr. Reyesszel akarok beszélni.
Várja önt?
Sajnos nem, de az unokaöccse vagyok,
és reméltem, hogy tudunk beszélni.
Ön a polgármester rokona a fővárosból?
Aki megkapta Mr. Francisco örökségét?
Francisco Reyes. Örvendek!
Látom, gyorsan terjed a hír a városban.
Istenem!
Sajnálom, de a polgármester úr elfoglalt.
De az ön kedvéért
megkérdezem Reyes parancsnokot.
Ő felelős az időbeosztásáért.
Nagyon hálás vagyok.
Köszönöm szépen.
Mi a helyzet, Reginito?
Nem emlékszel rám?
Az unokatesód vagyok, Pancho!
Sajnálom, hogy tegnap nem tudtunk beszélni.
Mi újság, Pancho?
Csak az örökség miatt jöttél vissza?
Ne butáskodj!
Reginito, szerinted beszélhetnék a keresztapámmal?
Először is, ne hívj Reginitónak!
Reyes parancsnok vagyok.
És a polgármester nem fogad senkit időpont nélkül.
Értem, parancsnok. Tudsz szólni neki, hogy itt vagyok?
Az örökség miatt jöttem.
Nem lehet.
Megnézem a beosztását, és beírhatlak jövő hétre.
Addig is, foglalj csak helyet! Rengeteg dolgom van.
Köszönöm szépen.
Az alma nem esik messze a fájától.
Olvasgasd ezt, hogy elüsd az időt! Sokáig fog tartani.
Köszönöm, babám.
Hálás vagyok a segítségedért.
Ma este még átugrom egy újabb angolórára.
Szia, drágám!
Drága keresztfiam! Örülök, hogy látlak.
Szintúgy.
Miért ülsz ott?
Bíztam benne, hogy tudunk beszélni.
Hogy bánik veled a város?
Jól. Tudja, milyen Prosperidad.
Ez a seggfej mondta neked, hogy nem jöhetsz be?
Nem, egyáltalán nem.
Eléggé sietek, csak pár napom van arra,
hogy intézkedjek az örökség miatt.
Ide figyelj, Reginito!
Pancho olyan, mintha a fiam lenne, bármikor bejöhet hozzám.
Megértetted?
Persze, apa.
Hányszor mondtam már, hogy itt ne hívj apának?
Meggyanúsítanak nepotizmussal. Menj, csinálj valami hasznosat!
Ne engedd, hogy zavarjanak, amíg a keresztfiammal beszélek!
- Gyere be! - Viszlát, parancsnok!
Nem is lehetne korruptabb!
Csak kibaszott gringókkal áll szóba,
meg befolyásos gazdagokkal, ugye?
Foglalj helyet!
Köszönöm.
Mi történt veled ez alatt a sok idő alatt?
Mit is mondhatnék?
Nehézkesen alakultak a dolgok, amikor Mexikóvárosba kerültem.
Tudja, milyenek a nagyvárosi emberek.
Szörnyen bántak velem.
Ez akkor kezdett megváltozni,
amikor szereztem egy jó állást.
Megházasodtam, született két csodás gyerekem.
Most pedig visszatértem Prosperidadba.
Látom, más politikai pártra váltott.
Jaj, fiam!
Változnak az idők.
A PRI nem az ország érdekeit szolgálja.
Tönkretette a korrupció és a büntetlenség.
Kipróbáltam a PAN-t, de ugyanaz, kivéve, hogy istenfélő képmutatók.
Ma pedig, az elnökünknek köszönhetően az ország a negyedik átalakulásán megy át.
Jobb a helyzet, mint valaha!
És véget vetett a korrupciónak és büntetlenségnek.
Te viszont biztos azért jöttél,
hogy a nagyapád örökségéről beszéljünk.
Igazából, amellett, hogy meglátogassam,
azért is jöttem, hogy segítsen a ház papírjaival,
és hogy megkapjam, ami az enyém.
Emiatt ne aggódj, örömmel segítek.
Nagyon szépen köszönöm.
Mielőtt azonban birtokba vennél mindent, és átíratnánk a nevedre,
felvilágosítalak a vagyont érintő költségekről és jelzáloghitelről,
és rendezni kell a közüzemi számlákat.
Mekkora összegről beszélünk?
Ez nem tartalmazza a kamatot és a késedelmi díjakat.
A családod évek óta nem fizeti a számlákat és az ingatlanadót.
Sok?
Az sem biztos, hogy a ház és a föld ér ennyit.
Meg tudunk esetleg állapodni valahogy?
Francisco, az istenit!
Most mondtam, hogy az elnök véget vetett a korrupciónak!
Nézd csak meg!
A színjátékot is befejezheted. Egyértelműen milliomos vagy.
De rendben.
Tudod, mindig is te voltál a kedvenc unokaöcsém.
Ezért segítek neked.
Komolyan?
Hogyan?
Két lehetőséged van.
Árulja el!
Az első, hogy egy kifizetéssel rendezed a tartozást,
így eltekintek a kamattól és a pótdíjaktól.
És a másik opció?
- Eladod nekem. - Az egészet?
- A házat, a bányát, a földet? - Igen.
És mi lenne a családom sorsa?
Továbbra is lakhatnának ott,
legalábbis amíg az anyám még él.
Utána viszont, az élősködők, akiket a családodnak hívsz,
más megoldás után kell hogy nézzenek.
Bocsásson meg, de nem tehetem ezt velük.
Gondold át!
Ennyiben tudok segíteni.
Őszintén szólva, szívesen megvenném a birtokot.
Hadd gondolkodjam! Ezzel most két tűz közé kerültem.
Rendben.
De ne gondolkodj sokáig! A kamatdíjak csak emelkednek.
Kérlek, most bocsáss meg, de amint látod,
a városnak szüksége van rám.
Értem.
Nézzétek!
Hű!
Nézzétek ezt a ruhát! Hát nem csinos?
Szerintetek megengedi, hogy megtartsam?
Észre se veszi, annyi van neki!
Anyósom!
Nézd csak!
Ez itt a jó cucc, a madame ékszerei!
Elég, tolvaj ribancok! Tegyétek vissza a helyére!
Tegyétek vissza! Hogy mertek lopni tőlem?
Te is, te ízléstelen ribanc!
Cseszd meg, te picsa!
Minek neveztél?
A SAS ÉS A KÍGYÓ KOCSMA
- Egészség, barátom! - Egészség!
Cástulo, hozz egy üveg sört mindenkinek! Pancho fizeti.
- Helló! - Gyere, fiam!
Kifizeti a számlájukat? Már 3000 pesónál tartanak.
Hogyne.
Gyere, hozz egy széket!
Nézzétek, barátaim!
Ő itt a fiam, Francisco, akiről már meséltem.
A legjobb és a legokosabb az egész Reyes családban.
- Köszönöm. Helló! - Emlékszel rá?
Hogyne, ma találkoztunk Regino irodájában.
Tényleg maga volt az.
Nem tudtam, hogy Pancho az. Isten hozott!
Hogy ment azzal a szarházi Reginóval?
Nem is tudom.
Kiderült, hogy a birtokon elég nagy tartozás van,
és addig nem vehetem át, míg nincs kifizetve.
Ez igazán Reginóra vall.
Csak ki kellett volna fizetned, hogy elhallgasson.
Épp ez az, apa.
Annyi évig nem fizettetek semmit...
Majd később megbeszéljük.
Épp azt meséltem a cimboráimnak,
hogy adsz kölcsön pénzt az Esperanza bánya újbóli kinyitására.
Hallottam, hogy mondta. Esküszöm.
Gratulálok, Pancho.
Remélem, végre valóra tudod váltani az apád régi álmát.
Tudod, Rosendo,
igazán szerencsés vagy, hogy ilyen remek fiad van.
Nem csupán jó ember,
de pokoli gazdag is!
És kétségkívül
a legjobb az összes gyerekem közül.
Egy kisvárosi kocsma asztalánál
üldögél hat-nyolc férfi...
Ez a beszéd!
Gyerünk, fiam! Adj borravalót a sógorodnak!
És fizess a fiúknak, hogy játsszanak még!
Hogyne, apa.
Egészség, uraim!
Rohadék Pancho!
Nincs térerő.
Kibaszott kisváros!
Rohadt tolvaj ribancok!
Nem tudják, kivel szórakoznak. Hülye picsák!
Várj csak, amíg meglátod a lányokat
a vejem bordélyházában!
- Helló, Florcita! - Helló!
Hol van a vejem és a lány?
Az emeleten.
Hozzáírom a lányokat a számlához. Majd rendezik a főnökkel.
Jól van.
Gyere! Romantikus kedvemben vagyok.
Figyeljetek, lányok!
Gondoskodjatok a fiamról, Panchóról!
Legyen egy jó estéje!
Catrina, tedd boldoggá, mert ő fizet ezért.
- Nem igaz, fiam? - De, apa.
Helló, Pancho!
Melyikünk tetszik neked?
Vagy jobb lenne egy ménage à trois?
Nem, köszönöm, hölgyeim. De inkább itt megvárom őket.
Üljetek le, fizetek egy tequilát, amíg várakozunk.
Jaj, Pancho! Milyen ünneprontó vagy!
Biztos, hogy te is egy Reyes vagy?
Sajnos igen.
Ülj le!
Manuela, hozz nekünk sört!
Ne! Hagyd abba a sírást, bébi!
A végén még feldagadnak azok a gyönyörű, nagy szemeid.
Biztos csak valami félreértés történt.
Senki nem illetett még ilyen szörnyű nevekkel, Rufino.
Ráadásul Pancho is elment már reggel,
és szerintem megfeledkezett rólunk.
Ugyan már! Igyál még egy kis tequilát!
Idd meg, és felejtsd el Panchót!
Biztos összefutott egy exével, és jól érzi magát vele.
Szerinted Pancho megcsalna engem, Rufino?
Hűha!
Nem tudom, a bátyám még mindig akkora szoknyapecér-e,
de amikor fiatalabb volt,
minden lányt megfektetett a városban.
Jaj, ne!
Hé!
Egyik sem volt olyan szép, mint te.
Egyiknek sem voltak ilyen szemei.
Igen.
És ilyen elképesztő teste.
Komolyan mondod, Rufino?
Tényleg gyönyörűnek tartasz?
Egy angyalnál is gyönyörűbbnek.
Nem is egy angyalnál.
Szebb vagy, mint Szűz Mária.
Ó, Rufino!
Persze, tudok munkát szerezni neked egy előkelő sztriptízbárban a fővárosban.
Baszd meg, Jacinta!
Mondtam, hogy a kliensek nem mehetnek el fizetés nélkül!
Ne üss meg, Lupe!
Azt mondta, hugyozik egyet, de kimászott az ablakon.
Ne gyere ezzel a baromsággal!
Egy ócska cafka vagy, aki mindenkivel csak flörtöl.
Ezt neked!
Elég volt!
Jól vagy, testvérem?
Ide figyelj, Lupe!
Nem bánhatsz így az öcsémmel. Fejezd be!
Igen?
Úgy tűnik, a kis ficsúrnak mégis vannak golyói!
- Nem fogom hagyni. - Akkor gyere!
Azt mondtad, vannak golyóid? Gyere!
Csak a szád jár.
Elég ebből, Guadalupe!
Ne legyél szörnyeteg!
Pancho igazi állatoknak fog minket tartani.
Figyelj!
Hadd hozzak neked egy kis tequilát,
hogy lenyugodjatok és igyatok egyet.
Oké?
Jól van.
- Köszönöm. - Bocsánat.
Ha nem bánok keményen velük,
lőttek az üzletnek.
Semmi baj. Fátylat rá.
- Egészségünkre! - Egészség!
Egészségedre!
Ennyi elég is.
De ide figyelj,
hogy tényleg jóban legyünk,
neked kellene fizetned az italokért és a lányokért.
Igen, hogyne.
Mi újság, fiam? Minden rendben?
Jól szórakozol?
Persze, apa.
Itt is vagyunk.
Jól van, fiam.
Ez az.
Gyere, fiam!
Kérjük meg az anyádat,
csináljon vacsorát, hogy jobban aludjunk!
Mindjárt megyek. Ránézek Marira és a gyerekekre.
Egész nap nem láttam őket.
Mondtam, hogy ne legyél ilyen puhapöcs!
Így kényezteted el a nőket.
Mindjárt megyek.
Jól van, Pancho.
Ki az?
Mégis ki lenne, szerelmem? Én vagyok, Pancho. A férjed.
- Nyisd ki, María Elena! - Jövök.
Pancho!
- Mi ez a bot itt? - Azonnal el kell mennünk innen.
Borzasztó napom volt.
Mindennap jobban gyűlölöm a családodat.
Szívem, mi a baj?
Az anyád megmérgezett valamilyen gyógynövényes teával,
teljesen kiütött vele.
Majd bejöttek a húgaid, hogy lássák, mit lophatnak el.
Az összes cuccomat összefogdosták, és olyan ideges lettem,
hogy verekedni kezdtem azzal a ringyó Gloriával.
- Mégis mit... - Pancho!
Van még valami,
de nem akarom, hogy a gyerekek hallják.
Mi történt?
Mikor az öcséd, Rufino a szobánkba jött,
megpróbált leteperni.
Szívem, szerintem túl sokat iszol.
- Nem. - De, igen.
Túl sokat iszol.
Lehet, hogy a családom nem túl jó modorú,
de hogy meglopjanak, megmérgezzenek és leteperjenek?
Sajnálom, de ilyet nem tennének.
Nem, apa. Anyának igaza van.
Ellopták és eltörték az iPadjeinket.
Így igaz! Azok az undok gyerekek levágták a Barbie-m fejét.
És ezt nézd!
Kibelezték a macimat.
Te jó ég! Hát ez nem szép dolog.
Beszélnem kell velük erről.
Ez teljesen elfogadhatatlan.
A családomnak elege van belőletek. Félnek.
Szerinted bántaná itt bárki a családodat?
Örülünk, hogy itt vagytok.
Nem igaz, család?
Igen, hogyne.
Tudom, de muszáj hinnem Marinak és a gyerekeknek.
Csak kulturális ellentétről van szó.
A feleséged és a gyerekeid el vannak kényeztetve,
és nem ismerik a vidéki életet.
Tessék?
Bocsánat, ha túl őszinte vagyok,
de a feleségednek alkoholproblémái vannak.
Azóta iszik, hogy ideértetek.
Tizenöt éve a feleségem.
Ezalatt egyszer sem volt berúgva.
Szeretném tisztázni, hogy amint elintéztem mindent a közjegyzővel,
azonnal visszamegyek a városba.
Értitek?
Mr. Panchito, ez elég kellemetlen,
de mielőtt visszamegy, szeretnék kérni egy szívességet.
Mi lenne az?
Hilario és én szeretnénk, ha maga és Mrs. Mari
lennének a gyerek keresztszülei.
Elment az eszed, Pánfila?
Pancho lesz az ikreim keresztapja.
Mindketten teljesen megőrültetek.
Beszéltem Ambrosio bácsival,
és lefoglaltam a templomot, hogy Pancho megkeresztelhesse őket.
Ne beszéljetek így a feleségemmel!
Pancho megígérte, hogy segít kiadni az albumomat.
Előtte tudnál venni nekem pár tehenet?
A francokat! Lupének és nekem pénz kell, hogy új lányokat vegyünk fel.
Nekünk egy kocsira és egy működő fegyverre kell a pénz.
Ez nem jó.
Az isten szerelmére!
Ha nem tudtok normálisan viselkedni, elhúzhattok a picsába.
Köszönöm, apa.
Olyanok vagytok, mint a dög körül repkedő keselyűk.
Akinek Pancho segít, az én leszek.
Segít újra kinyitni a bányát.
Már megígérte, nem igaz?
- Apa... - A rohadt életbe, Pancho!
Ne legyél idióta!
Küldd el őket a picsába!
Ha okosabb lennél,
már ma este lelépnél innen.
Ha nem teszed, akkor bizony
ez a vérszívó kártevőkből álló banda
teljesen megkopaszt, te seggfej.
Ne foglalkozz vele! Szenilis.
A nagyinak igaza van.
Hatalmas hiba volt visszajönnöm ide.
Elmegyek!
Várj!
Állj meg!
Mondtam nektek, szarháziak.
Remélem, nem űztük el az aranytojást tojó tyúkot.
Végre hazaértünk.
Hála istennek!
Azt hittem, sosem hagyjuk ott azt az istenverte várost.
Tudom, szívem. Sosem megyünk vissza,
és többé nem kell találkoznunk a családommal.
Meglepetés!
Mi a helyzet, Pancho? Mi tartott ilyen sokáig?
Remélem, nem baj, hogy otthon érezzük itt magunkat,
és készítettünk nektek egy kis üdvözlőebédet.
Hála az égnek, hogy hazaértetek!
Látod, Pancho?
Mondtam, hogy sosem szabadulsz meg tőlünk!
Ne! Az nem lehet.
- Fran! - Mi? Ne!
Ébredj fel!
Itt van kint egy rendőrautó, de félek kimenni.
- Nézd meg, ki az! - Oké.
Istenem!
Mi a baj? Mire ez a nagy felhajtás?
Bocsánat, hogy ilyen későn zavarunk,
de szükségünk van a segítségedre.
Mi történt?
Azt az idióta Rufinót elkapták, amikor drogot árult a téren,
és Reginito börtönbe akarja záratni.
A probléma az, hogy ez már a hatodik vétsége.
Az a majom állami börtönbe akarja küldeni.
És akkor semennyi pénz nem lesz elég, hogy kihozzuk.
Hadd beszéljek Reginitóval! Szálljatok már le rólam!
Isten áldjon meg!
- Mindjárt jövök. - Köszönjük szépen.
Olyan jó ember vagy!
Jó estét, parancsnok!
Mi újság? A szüleid elmondták, hogy mit tett az öcséd?
Igen, el. Ezért vagyok itt.
El tudjuk valahogy ezt intézni?
Figyelj, Pancho! Elég súlyos bűncselekményt követett el.
Tízezer peso alatt nem engedhetem el.
Bátyám! Drága testvérem! Olyan jó ember vagy,
fizesd ki, amit kér, és majd visszafizetem.
Csak háromezer van nálam, szóval rajtad áll.
Kell vagy nem?
A fenébe is, Pancho!
Visszaélsz azzal, hogy rokonok vagyunk.
Engedd ki!
Köszönöm, tesó.
Tényleg köszönöm. Egy angyal vagy, haver.
Ígérem, hogy visszafizetem. Sőt, a dupláját kapod!
Gyerünk, fiúk!
VÁROSI RENDŐRSÉG
Jó reggelt! Miért keltél ilyen későn?
Ezt hogy érted?
Egész éjszaka ébren tartottatok.
Készíthetek neked reggelit?
Tojást? Chilaquilest?
Nem kérek semmit. Ide figyelj, hogy tovább tudd adni nekik!
Semmit nem kérek tőletek, és remélem, ugyanígy tesztek ti is.
Amint elintéztem mindent a közjegyzővel,
örökre elmegyek innen, érted?
Jó reggelt, fiam!
Mi ütött belé?
Biztos valami rosszat evett.
Tudom, mivel vidíthatnám fel.
Gyere, fiam!
Bocsánat. Úgy szégyellem magam. Nem tudtam, hogy itt vagy.
Semmi baj, mindjárt végzek.
Figyelj!
Nagyon hálásak vagyunk azért, amit tegnap este tettél.
Rufinóval szeretnénk valahogy meghálálni.
Ne aggódj, sógornőm! Egy nap majd visszafizeti.
Miért várjunk?
Rufino küldött, hogy odaadjam az előleget.
Te jó isten!
Mit szólsz hozzá?
Bassza meg! Miért ne?
Gyere ide!
- Gyerünk! - Várj!
Igen.
Ez az!
Csináld!
Szarháziak.
- Pancho. - Mi a baj, szívem?
Nem tudsz elmenni a közjegyzőhöz? Egész nap itt várunk.
És mégis hova menjek pontosan?
Sötétedik, és az út nem biztonságos.
Emlékszel Mapache barátodra és az embereire?
- Ott várok. - Oké.
Itt is van.
Ideért.
- Itt van a széf! - Segíts a csomagokkal, Lupita!
Itt van a széf! Ideért!
Lupita.
Jó napot, Mr. Reyes!
Üdvözlöm, uram! Örülök, hogy végre ideért.
Elnézést a késésért.
Tudja,
nem könnyű mozogni ezzel a hatalmas dologgal.
- Látom, hogy óriási. - Igen.
- Itt van személyi igazolványa? - Persze.
Hadd nézzem!
Most mégis mihez kezdünk?
- Tökéletes. - Köszönöm.
A széfen kívül
odaadom még a közjegyzői okiratot és a levelet, amit a nagyapja hagyott.
Rendben.
Hol intézzük a papírügyeket?
Bemehettek az ebédlőbe.
Nem. Négyszemközt kell beszélnünk. Erre!
Fiúk, vegyétek le a széfet!
Tartsd rajtuk a szemed!
Tegyék be a széfet a szobánkba! A kocsiba nem fér.
- De valamit kitalálunk. - Oké.
Erre, uram!
Uraim? Kövessenek, kérem!
Erre!
Köszönöm.
Mozgás, gyerekek!
Rufino, Hilario, Rosendo!
Segítsetek!
Szerinted mi lehet abban a hatalmas széfben?
Ki tudja? De ki fogom deríteni.
Félre az útból! Ezzel nem segítesz.
Talán rá tudjuk kötni a kocsi tetejére?
- Beszakadna a tető. - Erre vigyük!
Hogy visszük haza?
Óvatosan a deszkákkal!
Már a szélén van.
Menjünk!
Köszönjük, fiúk.
- Kölcsönkérhetem a tollát? - Igen.
- Itt vannak a papírok. - Köszönöm.
- És a nagyapja levele. - Köszönöm.
- A tolla. - Igen.
Remélem, elfogad tőlem egy tanácsot.
A tapasztalataim szerint
érdemes nagyon óvatosnak lennie.
Ha a felét tudná annak, amiket már láttam,
hogy mikre képesek a családok az örökség miatt,
- elfogadná a tanácsomat. - Köszönöm.
Nem is zavarok.
- Elnézést! - Erre tessék!
- Kérem. - Engedjétek!
Lupita, magunkra hagynál egy kicsit?
- Igen, uram. - Kell segítség?
- Ugyan, Pancho... - Elnézést. Köszönöm.
Nem fognak leállni.
Gyerekek, csukjátok be az ablakot! Senki nem láthat be.
Tényleg ne lássanak be!
Oké, apa.
„Kedves Pancho! Ha ezt olvasod,
valószínűleg meghaltam, és a pokolban rohadok.
Ha a szemétláda Buendía követte az utasításaimat,
az egész birtok a tiéd.
Mostanra már biztos a széf előtt állsz.
Íme az instrukciók a kinyitásához.
Kövesd a lépéseket,
és készülj fel arra, amit hamarosan látni fogsz.”
Segítesz?
Mondhatod.
Bal, 42.
Jobb, 84.
Bal, 10.
Megvan.
Jobb, 31.
Csak szemét.
- Add ide! - Szemét.
Nagyapa lába.
- Istenem! - Ez bűzlik.
Piszkos öregember.
Azt is add ide!
- Pancho. - Szemét.
Nagyapa fegyvere.
Nem tudom, hányat ölt meg.
- Tegyük el! - Oké.
Ezt elveszem.
- Nézd, néhány karóra! - Karóra.
A régi medáljai. Ezekért kaphatunk valamennyi pénzt.
Jó régi.
Hallod ezt, Mari?
Azt a rohadt, nagyapa!
Tudtam, hogy lesz benne valami, de erre nem számítottam.
Mari!
- Hűha! - Siess!
Pancho!
Ez gyönyörű.
Nagyapa!
Ez a leggyönyörűbb dolog a világon.
Szerinted mennyit ér?
Csak az érmék értéke húszmillió peso.
A rögök darabja lehet vagy 1,5 millió. Gazdagok vagyunk, Mari.
Nem gazdagok, Pancho. Milliomosok!
Úristen!
Kifizetjük a tartozást, és veszünk egy házat, egy kocsit.
- Megváltozik az életünk. - Nem csak ennyi, szívem.
Végre más lesz a társadalmi státuszunk is!
Mit csinálnak?
Magukon kívül vannak. A széf tele volt arannyal.
Visszateszik a széfbe.
Gazdagok vagyunk, apa?
Igen, fiam. Gazdagok!
Próbáld meg megszámolni a rögöket!
Húsz körül van.
Van pár kisebb darab is, darabja vagy egy kiló.
És érmék! Rengeteg érme.
Mindenkinek jut az érmékből?
Biztosan.
„Szóval, drága Pancho,
elbúcsúzom tőled, a legjobbakat kívánom,
és remélem, továbbra is tisztelettel viseled a Reyes nevet.
Sok szeretettel, Francisco nagyapád.
Utóirat: Szereteted és megbecsülésed jeléül remélem,
építtetsz nekem egy nagyobb mauzóleumot,
mint amilyen Benito Juárezé.
Légy óvatos a rokonaiddal!”
- Tedd vissza! Beszélek velük. - Oké.
Jön Pancho. Csak természetesen!
Várjuk meg, hogy ő mondja el a hírt.
Siess, Socorro!
Mi történik itt?
Miért tűntök ilyen komolynak?
Semmi, fiam. Csak beszélgetünk.
Nagyon sajnáljuk, hogy így alakultak a dolgok.
És szerettünk volna bocsánatot kérni, mielőtt elmentek.
- Ugye? - Igen.
Ne haragudj, Pancho! Bocsáss meg nekünk!
Semmi baj.
Az idő és a távolság majd begyógyítja a sebeket.
Azért jöttem, hogy elmondjam, holnap reggel indulunk haza.
Maradjatok még pár napig!
Megígérjük, hogy nem zavarunk.
Sajnálom, anya. Így döntöttem.
Nagyon sajnálom, hogy így alakult az ittlétünk.
A többiek üdvözletüket küldik, és köszönik szépen a vendéglátást.
Szívből köszönök szépen mindent.
Köszönöm, és minden jót.
- Fiam... - Hé, Pancho!
Csak hogy ne vigyen a kíváncsiság a sírba,
mi volt a nagyapád széfjében?
Pont amire gondoltál, nagyi.
Régi levelek, képek, alsónemű, egy melltartó és néhány apróság.
Ne aggódjatok, nyitva hagyom,
hogy meg tudjátok nézni.
Jól hangzik, kedvesem.
Jó utat!
Köszönöm, nagyi.
- Isten áldjon! - Sziasztok!
- Sziasztok, gyerekek! - Szia!
Ez a képmutató ficsúr!
Pont olyan kicsinyes és szánalmas, mint a nagyapja!
Jól van.
És most mi lesz? Csak ülünk itt,
és végignézzük, hogy elviszi az aranyunkat?
Nem!
Mutassuk meg neki, miből faragták a Reyeseket!
Igen!
Mr. Pancho! Jöjjön gyorsan!
Lángokban áll az autója!
Nyissa ki, uram!
- Nyissa ki! - Jövök már!
- Mi a baj? - Kigyulladt az autója.
- Mi? - Nem tudom, mi történt.
A kocsi! Pancho!
Gyerekek, gyertek ide!
Láttál valamit?
Nem, a pajtában aludtam.
És az állatok hirtelen megőrültek.
Füstszagot éreztem, és rögtön kirohantam.
És láttam, hogy a kocsija lángokban áll.
Aztán rögtön szóltam maguknak.
- Hazudsz? - Nem, uram.
Nézz a szemembe!
Esküszöm, hogy nem hazudok.
Rohadékok!
Ezt még megbánják! Börtönbe juttatom mindegyiket.
Nézz körül ott, én megnézem a házat.
- Óvatosan! - Önző szarháziak!
A kurva életbe!
Gyertek ki! Hol vagytok?
Irigy semmirekellők!
- Nincs itt senki, Pancho. - Itt sincs!
Bujkálnak a rohadékok, készülnek valamire.
- Drágám, gyere velem! - Oké.
Te maradj itt és állj őrt!
Ha bármi furcsát látsz, szólj!
- Igen, uram. - Rögtön!
Rögtön visszajövök, drágáim. Ne féljetek!
- Menjünk! - Legyenek óvatosak!
Jó ötlet volt felgyújtani a kocsiját.
De nekem is van egy ötletem.
Miért nem raboljuk el a gyerekeit, majd kérjük váltságdíjként a kincset?
Én vigyázok a gyerekekre.
Ne légy hülye, Ambrosio!
Ha elraboljuk az unokáimat, tudni fogják, hogy mi voltunk.
Azért jöttünk hozzád, mert te ismered a Bibliát,
és az tele van elbaszott ötletekkel.
Mi lenne, ha megmérgeznénk őket, ahogy Elizeus tette a fiaival?
Vagy fektessük őket parázsra, ahogy Szent Lőrinc?
És ha megkérdeznénk Reginót? Lehet, hogy neki van ötlete.
Megőrültél, Lola?
Ha Regino tudomást szerez a kincsről, meg akarja majd kaparintani.
Ma kell döntést hoznunk.
Ennyi pénzből Pancho vehet vagy 100 autót.
Hogy fogjuk ezt visszavinni Mexikóvárosba?
Nemcsak mert vagy egy tonna a súlya,
de buszra sem szállhatunk vele.
Nem fogunk buszra szállni.
El kell rejtenünk a kincset ezektől a keselyűktől.
Oké, és aztán?
Holnap bemegyünk a városba,
veszünk egy új kocsit,
és elvisszük az aranyat.
Utána pedig hazamegyünk.
Hova tudjuk elrejteni, ahol senki nem találja meg?
Mari...
Már mindent kitaláltam.
A biztonság kedvéért ezt elviszem.
Előre sajnálom bármelyik rokonomat,
aki próbálkozni mer.
Ahogy Francisco nagyapa is tette volna,
beleengedek egy golyót a koponyájukba.
Indulás!
Lupita!
Zárd be az ajtót, és ne nyisd ki senkinek!
- Rendben. - Ti viselkedjetek!
Fogadjatok szót Lupitának! Menjünk!
Ígérem, bármi is történik, többé nem jövünk vissza Prosperidadba,
és soha nem találkozunk a förtelmes családommal.
És ha megégetnénk a lábukat, mint Cuauhtémocnak?
És ha csak megölnénk,
majd elásnánk őket a ház mögött?
- Ne öljük meg őket, apa! - Ez még viccnek is rossz.
Panchóban ugyanez a vér folyik.
Ne merjétek bántani őket!
Akkor mit csináljunk?
Mind idióták vagytok.
A régi módon fogjuk elrendezni,
ahogy a forradalom idején tették.
A nemesi tömeg része vagyunk,
és túlerőben a beképzelt szarháziakkal szemben.
Bemegyünk Pancho szobájába,
és elvisszük a széfet.
Ha rajtakap minket,
azt mondjuk majd, hogy a nagyapa fotóit akartuk megnézni,
mert annyira hiányzik nekünk.
Mit szóltok?
Anyám, egy szent vagy.
Anyám.
Pontosan 27 lépésre van a farönktől,
a lámpaoszlop irányában.
- Itt hagyjuk az összes aranyat? - Igen.
Mivel a családomnak elment az esze,
úgy a legjobb, ha megszüntetjük a kísértést.
Ha a kocsinkat felgyújtották, bármire képesek.
Menjünk!
- Jól vagy? - Igen.
Jól vagytok?
Itt meg mi történik?
Meglőtt!
Mi történt?
Lupe!
Karon lőtt!
Lupe?
Kelj fel, Lupe!
Anya!
Meghalt.
Gyilkos!
Légy átkozott, Pancho!
Megölted az én Lupémat, te szemétláda.
Megölted őt!
Gyilkos!
- Pancho. - Segíts!
Lupe!
Hadd segítsek, Socorro!
Minden rendben lesz, drágám!
VÁROSI RENDŐRSÉG
MENTŐ
Nem lesz semmi baj, szívem!
Minden rendben lesz!
Sajnálom, Pancho. Jó nagy szarban vagy.
Nincs annyi pénz, amivel kikerülhetnél innen.
Betörtek a szobámba! Önvédelem volt.
Emlékszel, hogy felolvastam a jogaidat,
szóval bármi, amit mondasz, felhasználható ellened.
Mindjárt kihallgatnak.
Ne!
Még egyszer!
Elég! Hadd próbáljam meg újra!
Menni fog, apa.
Gyerünk!
Nyílj már ki!
Lehetetlen kinyitni.
Megnéztétek már, hogy egyáltalán be van-e zárva?
Én megmondtam!
Van benne másik fegyver?
Esetleg egy revolver?
Semmi! A picsába!
Tudtam, hogy Pancho okosabb nálunk.
Isten így büntet minket.
Amiért ennyire kapzsik voltunk.
Micsoda tragédia!
Ha nincs itt a kincs, akkor Pancho mégis hova rejtette el?
Ki tudja?
És a tegnapi után sosem fogja nekünk elárulni.
Most mi lesz?
Legyünk inkább ott Jacinto mellett!
Vagyis Jacinta!
Már biztosan kiadták Lupe testét.
- Ne legyen egyedül a fiú! A lány. - Igen.
Vagy ő?
Indulás!
Rendben.
Mama!
Jön velünk a temetőbe?
Miért mennék el annak a senkiházinak a temetésére?
Ha azt nézzük,
Pancho szívességet tett nekünk,
hogy megölte azt a stricit.
Rosszabb volt, mint a kankó.
- Akkor vigyázzon a gyerekekre! - Jó.
Nem tesz jót nekik ez a sok dráma.
Öleld meg helyettem Jacintát!
Persze, anyám. Menjünk!
Esküszöm, hogy önvédelem volt.
Hiszek neked.
A helyzet azonban az, hogy az emberölés, az enyhítő körülmények ellenére is,
a bíróság elé kerül.
Meddig tart a tárgyalás?
Ebben a városban
hat-nyolc hónap, mire időpontot kapunk a bíróságra.
Értem.
Ha bűnösnek találnak, hány évet kaphatok?
Az a bírótól függ.
A tapasztalataim szerint azonban
feltehetően minimum három-öt évet.
Három-öt évet?
És ebben nincs benne a többi, akit még meglőttél.
Senki nem fogja elhinni, hogy baleset volt.
Öt év? Kérem!
Könyörgöm, segítsen kijutni innen!
- Tudod, hogy szeretlek. - Igen.
És ebben az országban
nincs olyan, amit sok pénzzel ne lehetne megoldani.
Szerinted nagyapa mennyit hagyott rád?
Beleértve a széf tartalmát.
Tud a nagyapám kincséről?
Ebben a városban rengeteg a tolvaj,
titkok azonban nincsenek.
Tudom, hogy egy vagyon.
Nos...
Őszintén szólva nehéz megmondani.
Találtam pár aranyrögöt és jó néhány aranyérmét.
Azt mondanám, nagyjából...
három- vagy négy...
ötmillió magasságában lehet.
Ennyi?
Keresztapám...
Esküszöm.
Hiszek neked.
A feleséged kint vár. Mondd meg neki, hogy minél előbb hozza be!
Addig én utánajárok, hogy mit tehetek.
Az összes kincset?
Azt hittem, az elnök véget vetett a korrupciónak.
Ne sértegess!
Nem az enyém lesz!
Rengeteg ember nem alkalmazkodott
az ország átalakulásához! Gondolj csak a sok megvesztegetésre!
A bírónak, a minisztériumnak, az ügyésznek.
Lehet, hogy neked is pénzt kell adnom, amiért kihozlak.
Bocsásson meg!
Ígérem, hogy odaadom az egész kincset,
de segítenie kell kijutnom innen.
Helyes.
Szólj a feleségednek, hogy hozza be,
én pedig elintézek pár hívást, hogy kijuttassalak innen.
Köszönöm.
Isten áldjon!
A maguké.
A kurva életbe!
Kinyitom a kaput.
Gyere le!
Csinálj valamit!
Így.
Pancho!
- Pancho! - Látogató.
Szívem!
- Hogy vagy, drágám? - Szerelmem.
Aggódom és kétségbe vagyok esve.
Miért nem fogadunk ügyvédet?
Képzeld csak el, milyen ügyvédet találnánk itt!
Akkor mi a terv?
Oda kell adnom az aranyat a bácsikámnak.
- Mi? - Tudom.
És ha odaadjuk, de mégsem enged ki innen?
Nem maradhatok ebben a lyukban öt évig, Mari.
Meg kell kockáztatnunk.
Remélem, igazad van, mert nem fogok addig itt maradni.
Tudom.
- Fogd a lapátot! - Oké.
És ásd ki a kincset!
De csak egy táskával vegyél ki!
A többit hagyd ott! Nagyon fontos,
hogy légy óvatos azokkal a keselyűkkel.
Pancho!
Csak semmi suttogás! Elég legyen!
A gyerekek?
Kint várnak Lupitával.
Nem engedték be őket, mert vége a látogatási időnek.
Jól van.
- Ásd ki! - Oké.
Ha sietsz, már ma kikerülhetek innen.
- Oké. - Igen.
Szeretlek.
Ez jó terv.
- Oké. - Légy óvatos!
- Siess, kérlek! - Oké, Pancho.
Helló!
Tudod már, hogy hány évet kap
a gyilkos unokám?
Vén boszorkány.
Segítsetek, gyerekek! Te is, Lupita!
Elviszünk pár dolgot.
Brayan!
Gyere ide!
Mi az, nagyi?
Menj, nézd meg, mit csinálnak!
Gyertek velem!
16, 17, 18, 19, 20,
21, 22, 23, 24,
25, 26, 27...
A villanyoszlop irányában.
Remélem, itt lesz.
Segíts, Lupita! Hozd ide a csákányt!
Máris.
Gyerekek, ti is hozzatok valamit!
Igen, anya.
- Mit keresünk? - Ne kérdezz!
- Anya! - Segíts!
Próbáld meg!
Igen, úgy.
Ez az.
Nagyon kemény a föld.
Próbáld a csákánnyal!
- Még egyszer? - Igen.
Fel kell lazítanunk.
Gyertek ide, gyerekek!
Folytassátok!
Segítsetek megtalálni valamit!
Ha sikerül, kaptok egy dollárt.
Gyerünk!
Túl kemény.
- Várj! - Áss tovább!
Te is.
A madame kezdi elveszíteni az eszét.
Lyukakat ás mindenhova?
Szerintem Pancho bácsikám kincsét keresi.
Rohanj a temetőhöz,
és szólj a nagyapádnak!
De senki más ne hallja!
- Siess! - Rendben, nagyi.
Bácsikám.
Mindannyiunknak tanulnia kellene a történtekből.
Isten útjai kifürkészhetetlenek. Mint Szodoma és Gomorra történetében,
Isten megbüntetett titeket a kapzsiságotok miatt.
Imádkozzunk!
Üdvöz légy, Mária, kegyelemmel teljes,
az Úr van te veled, áldott vagy te az asszonyok közt,
és áldott a te méhednek gyümölcse...
Hé, Ambrosio! Hol marad a gyászbeszéd?
Ennek a stricinek?
Ki fizet nekem, Rosendo?
Hálásnak kellene lennetek, hogy egyáltalán elmondom az imát veletek.
Lupe!
Vigyél magaddal!
Lányom!
Imádkozzál már!
Üdvöz légy, Mária...
A kincset keresik. Vissza kell mennetek.
Fuss vissza!
Állítólag a kincset keresik, menj vissza!
- Mi Atyánk... - A kincset keresik.
A kincs.
- Mi a baj, anya? - A kincs.
Üdvöz légy, Mária, kegyelemmel teljes, áldott vagy te az asszonyok közt,
és áldott a te méhednek...
Hova ment mindenki?
Elnézést kérek a családom miatt,
de Mari állítólag a kincset keresi,
és mindenki meg akarja nézni.
Nyugodj békében!
Lányom, az én feladatom ennyi volt. Maradj itt vele!
Mennem kell, hogy megakadályozzak egy újabb tragédiát.
- Bácsikám... - Isten veled!
- Viszlát! - Socorro!
- Az Úr irgalmazzon! - Lányok!
Bartola, segíts!
Várjatok meg minket!
Mi is jövünk.
Bébi, nemsokára visszajövök.
Ismered a szemétládákat. Ha nem sietek, mindet elveszik előlem.
Az Atya, a Fiú és a Szentlélek...
Várjatok meg!
Mi történik itt, Mari?
Segítsünk?
Jaj, Rosendo!
Ide ástuk el a kincset, de sehol nem találom.
Ha Regino nem kapja meg,
nem engedi ki Panchót a börtönből.
Te jó isten!
Miért nem jelöltétek be a helyét?
Bejelöltük, de nem találom.
Sötét volt és nem láttam.
Minden máshogy nézett ki, és most sehol nem találom.
Ne aggódj!
Ha mindannyian beállunk, gyorsan megtaláljuk.
Mozgás!
Menjetek a házba, és hozzatok ásót, csákányt,
kapát és talicskát! A menyemnek segítség kell!
- Oké, apa. - Siessetek!
Hadd segítsek!
Te addig pihenj le egy kicsit!
Egy, kettő, három, négy, öt...
Mari!
Szívem.
Mi tartott ilyen sokáig?
Egy igazi rémálom volt megtalálni a kincset.
Először sehol nem találtuk.
De hála az égnek, segített a családod, így végül meglett.
Legalább itt vagy, és mindjárt vége ennek.
- Tudom. - Hadd nézzem!
Mari.
Hol van az arany? Ezek csak kövek.
Jaj, Fran!
Bocsáss meg, de eldöntöttem, mit csinálok az arannyal.
Amiről mindig is álmodtam.
Házak,
kocsik, ékszerek,
jachtok, ruhák.
Mari, ne tedd ezt velem!
Ne haragudj, de ilyen lehetőség
csak egyszer van az életben,
és ez most az enyém.
Viszlát!
Ne, Mari!
Kérlek, ne tedd ezt velem, Mari!
- Viszlát! - Mari, kérlek, ne tedd ezt!
Mari! Ne!
Ne!
Mit álmodott? Kiabált.
Semmit, biztos úr.
Van valami hír a feleségemről vagy a rokonaimról?
Nem, uram, semmi.
Köszönöm.
Mi történik itt? Mire a nagy felhajtás?
Nem hallotta?
Rosendo fia állítólag
hatalmas mennyiségű kincset ásott el a birtokon.
Aki először megtalálja, megkapja a felét.
És ha valaki megtalálja, de nem szól?
Nos, akkor azt hiszem, az egészet megtartja.
- Lássunk neki! - Gyerünk!
Nézzük, ki találja meg először!
Jól van.
- Áss mélyebbre! - Mi az isten?
Nem fáj a karod?
Munkára!
- Gyerünk! - Add azt ide!
Mi a helyzet?
Találtatok valamit?
Semmit, Rosendo.
Ha ez a sok ember mind új lyukakat ás, lehet, hogy sosem találjuk meg.
- Felismerhetetlen a hely. - Ne aggódj!
Ismerjük ezeket az embereket, mind becsületesek.
Teszek róla, hogy ne hagyjuk abba, amíg meg nem találjuk.
Mari, kedvesem. Hoztam nektek ételt és vizet.
Mi van, ha nem találjuk meg,
és Pancho öt évig börtönben marad?
Istenem! Biztos halálra van rémülve.
Megtalálom azt a helyet.
Most rögtön!
Van hír a feleségemről?
Semmi.
Az apám nagyon ideges a késés miatt.
Mi tarthat neki ilyen sokáig?
Azt beszélik, a kincsnek nyoma veszett. Sehol nem találják.
Mi lenne, ha kiengednél, hogy én magam keressem meg?
Megőrültél? És ha nem jössz vissza? Ne is álmodj róla!
Megkérdeznéd a keresztapámat?
Megkérdeztem, és azt mondta,
ha 24 órán belül nincs meg a kincs,
akkor az állami fegyházba kerülsz.
Figyelmeztettelek.
A kurva életbe!
Mi az istent csinálhatnak?
Itt van valami!
Hadd nézzem!
Hozzátok ide!
Ez Fulgencio koponyája.
Nézd csak!
Honnan tudja? Bárkié lehet.
Látod ezt itt?
Ott voltam, amikor az apád fejbe lőtte.
Még mindig érzem az illatát.
És ki volt ez a Fulgencio?
Miért lőtte le apa?
A szeretőm volt.
Egy nap apád rajtakapott minket,
és nyolcszor meglőtte,
de ez végzett vele.
Hova mész?
Ez őrültség.
Nem ástunk ilyen mélyre.
Mostanában nem találjuk meg, de lehet, hogy soha.
Elmegyek Panchóhoz,
és elmondom neki.
Talán van ötlete.
Ne aggódj!
A Reyes névre esküszöm,
hogy addig ások, míg meg nem lesz, nem számít, mennyi időbe telik.
Gyerünk, gyerekek!
Gyertek!
Kedvesem!
Keljetek fel! Még csak most kezdtük.
Gyerünk, Rufino, Hilario, Socorro, Jacinta!
Te is, Bartola! Munkára!
Elfáradtunk, apa.
Tanácstalan vagyok, Pancho.
Nem tudok tovább a családoddal maradni. Borzalmasak, Pancho.
Fogd a gyerekeket és menjetek haza!
Nem hagyhatlak itt.
Ha visszamész a városba, több lehetőségünk lesz.
Vehetünk fel kölcsönt, ügyvédet keresünk, zálogba adhatunk dolgokat.
Szeretném, ha elmondanád Mr. Jaimenak,
hogy mi történt.
Most semmiképp sem veszíthetem el a munkámat.
Pancho, nem hagyhatlak csak úgy itt.
A gyerekek nem fognak örülni, hogy nélküled mennek haza.
Jól van, gyerekek.
Ti mit szeretnétek?
Hazamenni anyával és Lupitával,
vagy itt maradni és várni, hogy apa kijusson innen?
Én haza akarok menni, apa.
Nem akarok ebben az ocsmány városban maradni.
- Látod? - Pancho, lépj hátra!
Hagyom, hogy elbúcsúzzatok.
Elég!
Nagyon szeretlek titeket.
Ne feledjétek!
Igen, tudom.
Sziasztok!
Szia, drágám!
Szia!
Köszönjetek el apától!
- Köszönjetek! - Szia!
- Szia, apa! - Menjünk!
Viszlát, Mr. Rosendo és Mrs. Dolores! Adják át az üdvözletem a többieknek!
Könyörgöm, ne hagyják magára az én Panchómat!
Ne aggódj!
Induljunk, Lupita!
Sajnálom, hogy ezt kell mondanom,
de én itt maradok.
Rosendito megkérte a kezem, és igent mondtam!
És jól átgondoltad?
Persze.
Szóval hamarosan rokonok leszünk?
- Gratulálok. - Köszönjük, sógornőm.
Nemsokára küldjük az esküvői meghívót.
- Jó utat! - Szia, Cati!
Szia!
Szia, Toni! Majd gyertek látogatóba! Fogadjatok szót!
Induljunk, gyerekek!
Gyertek!
Szálljatok be!
- Helló! - Hé, anya!
- Lupita mostantól a nagynénénk? - Az, anya?
Ezzel még viccelni sem szabad. El ne merjétek mondani valakinek!
Isten áldjon titeket!
Őszintén sajnálom,
hogy ilyen helyzetbe kerültél.
Beszéltem a bíróval. Azt mondta, pénz nélkül nincs esély.
Már több mint tíz napja be vagyok zárva.
A családom azóta keresi a kincset.
Engedjen ki innen! Esküszöm, én tudom, hol van.
Bár tehetném!
De ezeknek az időknek vége.
Ha a bíró megtudja, hogy a családtagommal kivételeztem,
mindkettőnknek lőttek.
Könyörögve kérem.
Csak mondjon egy árat!
Akármennyit.
Juttasson ki innen!
Biztos, Pancho?
Akármennyit.
Eladnám a lelkem az ördögnek, csak hogy kijussak innen.
Biztos úr.
Küldje be a közjegyzőt!
Mondja neki, hogy hozza a szerződéseket!
Nézzétek!
Itt van Pancho bácsikánk!
Kiengedték!
Nagyapa! Nagymama!
Kiengedték Pancho bácsit!
Pancho Francisco Reyes!
Úgy örülünk, hogy szabad vagy!
Tiszta csont és bőr vagy.
- Csináljak neked valamit? - Nem kell, köszönöm.
Miért nem mentél vissza a fővárosba?
Nos, uram.
Összeköltöztem Rosenditóval.
Jegyesek vagyunk és babát várunk.
Isten teremtette, az ördög hozta össze őket.
Mi a baj, Pancho?
Elejtetted a szappant a börtönben?
Vagy megőrizted a család becsületét?
Rohadj meg!
Jól van, kibaszott ficsúr.
Gyere!
Gyerekek, felöltözni!
Hozzátok az ásót és a csákányt! Segítsünk Panchónak!
23, 24, 25,
26, 27.
Látjátok?
Marinak igaza volt. Tényleg ez az a hely.
Fogjátok az ásót és segítsetek neki!
Inkább egyedül csinálom.
Ha mindannyian elkezdünk ásni, sosem találjuk meg a felfordulásban.
Itt maradhatunk, hogy legyen társaságod?
Erkölcsi támaszként.
Jó napot, nagymama!
Megtalálta Pancho a kincset?
Még nem.
Szerintem az az arany végleg eltűnt,
és az a szerencsétlen csak képzelődik.
Ne mondja ezt, nagyi! Annyira vágyik rá.
Ha Isten is úgy akarja, hamarosan meg fogja találni.
Panchónak fel kellene adnia,
visszamennie, és itthagynia minket.
Jobb nekünk nélküle.
Maga mindig olyan gonosz.
Nem fél az Istentől?
Nektek kellene félnetek az Istentől!
Ahelyett, hogy feljutnátok a tisztességes emberek szintjére,
a seggét nyaljátok, hátha odadob nektek egy csontot.
Gyerünk, lányok! A bab nem fő meg magától.
„Gyerünk, lányok! A bab nem fő meg magától.”
Fiam, elég későre jár.
Aludj egyet, és holnap folytatod.
Nem, apa.
Nem megyek innen, amíg meg nem találtam.
Úgy érzem, már közel járok.
Nagyon közel.
Jól van, fiam.
Holnap találkozunk, sok szerencsét!
Gyere!
ESPERANZA
...ha megtalálja.
Micsoda tragédia!
Imádkozunk érte.
Hagyd abba, fiam!
Kérlek!
Már nem segíthetünk rajta.
Üdvöz légy, Mária, kegyelemmel teljes,
áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a méhednek gyümölcse...
Asszonyunk, Szűz Mária, Istennek szent anyja, imádkozzál érettünk...
Uram, adj neki nyugodalmat, és az örök világosság fényeskedjék neki!
Pancho és a purgatóriumban lévők
lelke nyugodjon békében!
- Ámen. - Hé, Ambrosio!
Nem túlzás egy kicsit halottnak nyilvánítani?
- Még életben van. - Még nem nyilvánítottuk halottnak.
Szent Antalhoz hasonlóan Panchót is megszállta az ördög.
Csak mi menthetjük meg a lelkét.
Az orvos szerint még van remény.
Dolores, 20 napig, éjt nappallá téve,
étel és alvás nélkül
ásta azt a pokoli lyukat.
Majd még tíz napig feküdt ott, mint Szent Simon.
Tényleg azt gondolod, hogy fel fog ébredni?
És mit gondolsz a csodákról? Legalább neked kellene hinned bennük.
Rosendo, ne légy naiv!
Isten csak a jó embereket jutalmazza csodával, és a családban
talán ha egy gyerek megússza a pokolra kerülést.
Hallgass, te vészjósló madár!
Istenem, micsoda tragédia!
Miért velünk történt mindez?
Uram, kérlek...
tégy csodát velünk!
Elmegyek.
Lelépek innen, és visszamegyek a családomhoz.
Csoda történt!
- Csoda! - Áldassék az Úr!
Védd meg őt, Jézus!
- Szia! - Isten áldjon!
Köszönünk mindent. Maga igazán jó ember.
Üdvözöljük a családodat.
Az esküvőn találkozunk.
Sajnálom, hogy cserben hagytam önöket.
Beszéltem a húgommal, szívesen átveszi a helyem.
Ne aggódj! Majd kitalálunk valamit.
Isten segítsen meg!
Mesélj Marinak a csodáról, hátha meggondolja magát.
„Visszatérnek az éjfekete fecskék...”
Pancho.
Ha a városban jársz, és szomorúnak érzed magad, hívj fel!
Drága bátyám!
Sok sikert! Remélem, újra rendbe hozod az életed.
Pancho.
Köszönöm, hogy megszabadítottál Lupétól.
Csak ennyit tudtam megmenteni a holmijaid közül.
Szeretlek és hiányozni fogsz. Üdvözlöm az unokahúgomat és -öcsémet!
Végre elmegyek, nagyi.
Gondolom, örül, hogy megszabadul a felsőbb osztálytól.
Lehet, hogy a csatát megnyertem, de a háborút elveszítettem.
A mai napon
tartsunk tűzszünetet és puszilj meg,
mert biztos vagyok benne, hogy többé nem találkozunk.
Viszlát, nagyi!
Isten áldjon!
Ne haragudj ránk!
És gyere vissza minél előbb!
Ne aggódj, anya! Mindent megbocsátok.
Szia, apa!
A legjobbakat kívánom.
Remélem, egy nap majd megbocsátasz.
Mit kellene megbocsátanom?
Hálásak vagyunk, hogy van egy ilyen fiunk, mint te.
Megígérem, hogy még ha az életembe kerül is,
nem adom fel, amíg meg nem találom a kincsed.
Még ha az örökkévalóságig is tart.
Az örökkévalóságig.
Szia, apa!
Sziasztok!
Szia!
Minden jót!
Sok szerencsét!
Pancho.
Mérhetetlen honvágy
Uralkodik el rajtam
Rohadék nagyapa.
Nem tudom, szándékosan tette-e ezt velünk,
vagy csak a rossz szerencse miatt csesződött el az életünk.
De mivel jól ismertem magát,
biztos vagyok benne, hogy nem volt puszta véletlen.
Akárhol is van most,
biztos jót röhög magában azon,
ahogy az egész életünk összeomlik.
Az emléke tiszteletére,
és a mauzóleum helyett,
amire annyira vágyott,
olyat fogok tenni, amivel büszkévé teszem.
Amit sosem fog elfelejteni, nagypapa.
Mi ez, Pancho?
Köszönés nélkül akartál elmenni?
Ideje mennem, remélhetőleg örökre.
Találtál valamit?
Nem.
Milyen kár!
De örülök, hogy abbahagytad,
és visszatért a józan eszed.
Nézd!
A közjegyző által hitelesített szerződés másolata,
ha át akarnád futni.
Arra semmi szükség.
Csak annyit kérek, hogy ne legyen túl kegyetlen a családommal!
Mégis kinek nézel te engem?
Pascuala az anyám.
Apáddal ugyanaz a vér folyik az ereinkben,
a testvéreidet pedig imádom.
- Viszlát, parancsnok! - Szia, Pancho!
Elbúcsúzom. Vigyázzon a családomra!
Emiatt ne aggódj!
A kormánynak a szegények jóléte a legfontosabb.
Szerencsére a mi családunk a történelem jó oldalán áll.
A nemesi, bölcs tömeg részét képezi.
Isten veled!
Köszönöm.
- Keresztapa. - Igen?
Ne vegye rossz néven,
de ez a kormány valamiért
nagyon emlékeztet a korábbiakra.
Nos...
Elkényeztetett ficsúr.
A nemzet majd elrendezi a sorsát.
Menjünk el a családhoz,
mondjuk meg nekik, hogy azonnal tűnjenek onnan!
- Rendben. - Nyomás!
Hé, apa!
Kész az ebéd. Várjunk meg titeket, vagy együnk nélkületek?
Menjünk, fiam!
Találtatok valamit?
Nem.
De azt hiszem, ha tovább ásunk, végül Kínába fogunk érni.
Indulás!
Óvatosan!
Lusta, semmirekellő rohadékok!
- Apa. - A kurva életbe!
Jó reggelt, anyám!
Csak ennyi maradt?
Ők legalább már ettek, mert holnapra semmi nem maradt.
Mr. Rosendo, elmehetek egy kis kaktuszért, hogy tudjon mit enni.
Rendben.
Ezredjére is rohadj meg, Francisco Reyes!
Ez az egész a te hibád.
Remélem, a pokolban rohadsz.
És azt is, hogy a szarházi unokád, Pancho is csatlakozik hozzád.
Elég, anyám!
Mi értelme siránkozni?
Mr. Rosendo, jöjjön gyorsan! Nagy bajban vagyunk.
Siessen! Mind a pokolra jutunk.
Itt van a rendőrség.
Biztos Regino az, ki akar lakoltatni minket.
Adja ide a fegyverét!
A rohadék!
Rosendo bácsikám!
Adja meg magát ellenállás nélkül!
Gyerünk, gyerekek! Menjünk neki ennek a szarházinak!
Adja meg magát ellenállás nélkül!
Bírósági végzésünk van az azonnali kilakoltatásra.
Egy igazi idióta vagy.
Mindannyiunkat meg kell ölnöd,
hogy a mocskos apádé legyen ez a ház.
Hagyják el az ingatlant! Vagy más intézkedésekhez kell folyamodnom.
Ismétlem.
Távozzanak, különben bevonom a rendőrséget!
Ne legyél hülye, Rosendo!
Ne veszélyeztesd a családod életét!
Azonnal hagyjátok el a házat,
vagy beküldöm a rendőrséget, és szétverik az egészet.
- Baszd meg! - Jaj, ne!
RENDŐRSÉG
Előre!
Rohadékok.
Szemétláda!
Engedjenek el!
Hagyjanak békén!
Kifelé innen, szarháziak!
Seggfejek!
Baszódj meg, Regino!
Apa emlékére esküszöm, hogy ennek még nincs vége.
Előbb-utóbb te és az az áruló Pancho
meg fogtok fizetni ezért.
Gyerünk, fiam!
Végre az egész a miénk.
Lássunk munkához!
Áldassék az úr!
Itt van a kincs, amiről a polgármester beszélt.
Végig itt volt az orrunk előtt.
Szólok Mr. Reyesnek.
Mr. Reyes.
Jó hírünk van.
Jöjjön velem, kérem!
Megtaláltuk, amit keresett.
Köszönöm szépen, uram.
Tudtam, hogy Pancho kincse
előbb-utóbb előkerül majd.
Az unokaöccse nagyon közel járt hozzá.
Mindössze fél méterre.
Sokaknak nem jár ki a szerencse.
Egyetértek.
Van azonban ennél jobb hírem is.
Kétlem, hogy ennél jobb lenne.
Nézze, mit talált meg majdnem az unokaöccse!
Arany van az Esperanza bányában.
Rosendónak végig igaza volt.
Ez biztosan az egyik legnagyobb ércér, amit valaha találtak.
Áldassék az Úr!
Drága Rosendo és Pancho!
Isten áldjon titeket!
Isten áldjon!
Elnézést, polgármester úr. Sajnos rossz híreim is vannak.
Micsoda?
Megfeledkezett az aláírt szerződésről.
Ez az egész a miénk!
Ne!
Nem írtam alá semmit!
- Az arany az enyém. - Sajnálom.
Sajnálom, uram. De a törvény az törvény.
- Ne! - Aláírta a szerződést.
Szerzek egy bírói végzést!
Az enyém az arany!
Az enyém, az egész az enyém!
Kibaszott mexikóiak, mindig ugyanaz a szarság.
Alex, hívj egy mentőt!
Úgy tűnik, a polgármesternek szívrohama van.
Mennyi ideig tartanak még itt minket?
Már több mint két hónap eltelt.
Ki tudja, Lola?
Azt hiszem, Regino és Reginito
megfeledkeztek rólunk.
Lehet, hogy örökre itt maradunk.
Elég a siránkozásból!
Itt legalább naponta háromszor kapunk enni!
Jól van, család.
Pakoljatok! Szabadok vagytok.
- Hála Istennek! - Hé!
Miért tartott itt minket ilyen sokáig a rohadék apád?
Kérem, ne legyen velem tiszteletlen,
és ne mondjon rosszat az apámról! Súlyos állapotban fekszik a kórházban.
Engem neveztek ki ideiglenes polgármesternek.
Szóval jobb, ha siettek,
mielőtt meggondolom magam, és még tovább maradtok.
Nem.
Veled meg mi van, Ambrosio? Hol van a palástod?
Ismét hallottam Isten hangját,
mint gyerekkoromban.
Azt mondta, „A római egyház romokban van.
Végig a Bibliában volt a válasz.
Jézus Krisztus a megváltónk.”
Közeleg a világvége,
szóval ragadjátok meg a lehetőséget,
amit az új polgármester adott,
és menjetek ki a fénybe,
mielőtt még meggondolja magát, bűnösök!
Kifelé!
Mondtam én,
hogy ez a család rosszabb, mint a pestis.
TILOS A BELÉPÉS! US-CANADA MINING CO.
MAGÁNTERÜLET - BELÉPNI TILOS!
Így.
Nézd, apa! Igazad volt.
A nagyapa bányája tényleg tele van arannyal!
Most mihez kezdünk?
Szegény Mexikó.
Olyan távol van Istentől, és olyan közel az Egyesült Államokhoz.
Az Isten verjen meg, Pancho Reyes!
Nincs házunk, álmaink, reményünk.
Miközben az a szemétláda
úgy él, mint egy király.
Francisco Reyes.
Hívják az igazgató irodájába.
Francisco Reyes.
Mehetek?
Az igazgató irodájába!
Tessék!
Gyere be, Pancho!
Jó napot!
Jó napot, Norma!
Norma épp most mondta,
hogy beszélni akartál velem. Miről lenne szó?
Először is,
hálás vagyok, hogy tudunk beszélni.
És a lehetőségért is, hogy továbbra is itt dolgozhatok.
Ne nekem köszönd,
hanem Normának. Végre sikerült kiásni a kincsét,
és meggyőzött, hogy ne rúgjalak ki.
Köszönöm, Norma.
Ez minden?
Azt is meg akartam kérdezni,
van-e rá bármi esély, hogy visszakapjam a régi munkámat?
Ne gyere nekem ezzel a szarsággal!
Örülj, hogy nem rúgtalak ki, pedig megérdemelted volna.
Miután itthagytad a munkádat,
megérdemelted volna, hogy jól seggbe rúgjalak.
Szerencsére eladtam a céget a kibaszott gringóknak.
Majd ők eldöntik, mit kezdenek veled.
Be tudna ajánlani az amerikaiaknak?
Kérd meg az anyádat, hogy ajánljon be ő!
Vagy azt a komcsi elnököt, akit ti, szegények úgy szerettek.
Még szerencse, hogy elmegyek, mielőtt tönkreteszi az országot,
és Kubát vagy Venezuelát csinál belőle.
Ha ez minden, húzz innen!
Nem azért fizetünk, hogy itt ácsorogj.
Köszönöm a lehetőséget.
Köszönöm, Norma.
Nincs mit.
Istenem!
Ne a disznót hibáztasd, hanem azt, aki eteti.
Mi a helyzet? Látja, hova jutott?
Nem megmondtam?
- Egyszer fent, egyszer lent. - Micsoda?
- Mi van? - Mi?
- Baszd meg! - Baszd meg te!
MINDENKI JAVÁRA, A SZEGÉNYEK AZ ELSŐK
MINDENNAP EGYRE TÖBBEN VAGYUNK
MINDÖRÖKKÉ, AMLO ELNÖK 2024-2030
Helló, család! Itthon vagyok.
Pancho, örülök, hogy hazaértél.
Leesett egy darab a tetőről, és újabb szivárgásunk van.
Hogy ment?
Nem túl jól.
Beszéltem Mr. Jaimeval,
de elutasított.
Nos, ilyen az élet.
- Van egy meglepetésem. Ugye? - Igen.
Meglepetés!
Mi a helyzet, Pancho? Mi tartott ilyen sokáig?
Remélem, nem baj, hogy otthon érezzük magunkat.
Beköltözünk hozzátok!
- Nem. - Örülök, hogy épségben hazaértél.
Egészség, Pancho!
Igyál egy tequilát a család üdvözlésére!
Látod, Pancho?
Mondtam, hogy sosem szabadulsz meg tőlünk!
Ne legyél ilyen sznob! Gyere, ünnepelj a családoddal!
Mert a te bukásod a mi boldogságunk.
Igyunk erre! Éljen soká Mexikó, faszfejek!
Éljen soká Mexikó!
- Ne! A családom! - Pancho.
- Pancho! Ébredj! - Te jó ég!
Újabb rémálom?
Ez volt az eddigi legrosszabb álmom.
Már annyiszor elmondtam.
Keresned kell egy orvost, ez nem normális.
Fejezd ezt be,
és hagyj aludni! Olyan másnapos vagyok!
Te jó isten!
Pancho, kérlek! Ne legyél ilyen tapintatlan!
Olyan hangos vagy! Épp aludni próbálunk.
Az istenit!
A feliratot fordította: Simon Emese