Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
PARADISE HILLS & RIVERDALE SANTA FE I MEXICO
Skål.
Takk.
Jeg setter pris på det.
Gratulerer, Pancho.
Hvem hadde trodd at en med en så beskjeden bakgrunn ville nå så langt
og bli direktør.
Skål!
- Lykke til med den nye stillingen. - Skål.
Takk, Jaime. Alt skyldes deg og din tillit til meg.
Tull! Du gjorde det på egen hånd.
Det er synd familien din ikke kunne være her på denne viktige dagen.
Jeg skulle gjerne møtt dem og gratulert dem personlig.
Kanskje du glemte det,
men jeg fortalte deg at foreldrene mine døde og at jeg er enebarn.
Min eneste familie er min kjære Mari og mine vakre barn.
Du trenger ikke mer.
Kona di er heit.
Du fikk storgevinsten.
For takket være henne, mister du småbyværemåten din.
Ikke sant, Mari?
Takk, Jaime.
Middagen er servert.
- Vennligst sett dere. - Vær så god.
- Min herre, vær så god. - Vær så god.
- Takk.
- Servietten din. - Beklager, kjære.
Takk.
Kos dere. Vi hyret en utmerket leverandør.
Smak foie grasen. Og den spanske skinken er nydelig.
Venter vi noen?
Selena...
- Venter du noen? - Nei.
To menn står ved døren og spør etter deg.
De sier at de er slektninger, men de er kjempestygge og stinker.
Det må være en feil.
Gi meg noen minutter til å ordne dette.
- Jeg kommer tilbake. - Det er nok naboene.
Se på dette, pappa.
Jeg antok at drittsekken badet i penger, og derfor glemte han oss.
Kjenner du dem? Kjenner du disse sjaskete drittsekkene?
Hvem? Dem? Nei, jeg kjenner dem ikke.
Hør etter, venner.
Dette er privat eiendom.
Om dere ikke peller dere vekk, tilkaller jeg livvaktene mine og får dere slengt ut!
López sendte dem nok for å ødelegge festen.
Hør her, dandyer.
Den første som rører seg, får kroppen full av bly!
Jeg sa at ingen kaller dem dandyer lenger.
Det var i gamle dager.
Som presidenten sier er disse jævlene konservative sosser.
For meg er de avskummet som sporet av revolusjonen.
Pappa! Bestefar!
Dette er feil tidspunkt.
La meg sende gjestene hjem, så snakker vi om det.
Du og gjestene dine kan dra til helvete. De drar kun herfra i likposer!
Slutt å tulle!
Venner, la oss ikke bli fanget i intoleransen og polariseringen
fremmet av den populistiske regjeringen. Hvis dere vil ha penger,
har jeg mye. Dere får det dere trenger.
- Ta pengene dine... - Ja.
- ...rull dem sammen... - Ja.
...og skyv dem opp i ræva di.
Pappa, få bestefar til å roe seg ned, jeg trygler deg.
- Dere vil ødelegge livet mitt! - Ødelegge livet ditt, Pancho?
Se hvordan du behandlet oss, utakknemlige svin.
Hele familien ofret noe for deg
for å få deg gjennom skolen, se hvordan du har gjengjeldt det. 20 års neglisjering.
Mens du har levd det gode liv på vår bekostning.
Greit, Rosendo. Slutt å være så blaut.
Ta dem til baksiden, la oss få det overstått.
Ja, pappa. Kom igjen.
Kom igjen, lyslugg!
Du blir her.
- Kom hit, kjære. - Pancho, kom.
Kom hit.
- Nei. - Kom.
Kom igjen, beveg deg!
Lupita!
Mot veggen.
- Nei! - Still deg opp for eksekusjonspelotongen.
Pappa, bestefar. Jeg vet jeg har vært utakknemlig og ussel,
men jeg sverger på at ting vil endre seg nå.
Det som er mitt, er deres, jeg vil aldri forlate dere.
For sent, Pancho.
Tiden for revolusjonær rettferdighet har kommet.
Nå kommer de fattige først.
- Ta bind for øynene hans. - Greit!
Vær så snill, nei.
Vær så snill, pappa, jeg trygler deg.
Tenk på barna mine.
Du har alltid vært så snill mot meg.
Beklager, Pancho.
Da du kunne ha hjulpet oss, lot du være.
Det er på tide at du betaler for dritten din.
Forresten, moren din og søsknene dine hilser.
Takk.
- Klar, Rosendo? - Ja.
- Klar! - Nei.
Sikt!
Skyt!
Fran!
Pancho!
Nok et mareritt?
Å, Mari.
Du aner ikke hvor fæl drøm jeg hadde.
Familien din igjen?
Ja.
Jeg har sagt 1000 ganger at du må til en terapeut.
Dette er ikke normalt. La meg sove litt før alarmen din ringer.
Ja, jeg trenger litt søvn.
Det er en viktig dag på fabrikken i morgen.
- God morgen, alle sammen. - God morgen!
Jeg skal møte Jaime. Jeg er sen.
- Kan jeg gi deg noe? - Bare kaffe å ta med. Hvordan ser jeg ut?
Litt trøtt, men kjempekjekk.
Så kjekk, pappa!
Takk, prinsesse.
Hvorfor bruker du alltid de skoene til den dressen?
De svarte Ferragamo-skoene ser mye bedre ut.
- Jeg rekker ikke skifte, hva kan jeg si? - Fiks skjorten din, den ser feil ut.
Hallo.
Ja, dette er Reyes-familien.
Hvem?
Et øyeblikk.
Señor, det er til deg. Faren din.
Og han sier at det er veldig viktig.
Si at jeg har dratt på jobb og ikke vet når jeg er tilbake.
Lupita, samme hva du gjør, ikke gi ham mobilnummeret mitt.
Greit.
Herr Rosendo?
Pancho har dratt på jobb, han vet ikke når han er tilbake.
Jeg har ikke mobilnummeret hans.
Greit, jeg skal si det til ham.
Greit. Ha det.
Det haster å snakke med deg.
Noe skjedde med bestefaren din. Han vil at du skal ringe.
For en elendig timing. Det siste jeg trenger.
Vet du hva han vil?
Han vil nok ha penger, men jeg kan ikke ta meg av ham i dag.
Jeg skulle gjerne ha snakket med ham.
En annen dag.
- Ha det. Sees senere. - Ha det!
- Ha en fin dag. - Ha det!
Som sagt er dette skittent, og denne fyren...
Du overså noe. Hvordan er A-4-en?
- Bra. - Perfekt.
Hvorfor fungerer ikke maskinen? Hvorfor har du ikke fikset den?
- Nok materialer? - Herr Reyes.
Faren din venter på linje 18.
- Herr Reyes... - Kom igjen.
Faren din venter på linje 18.
God morgen. Løft hånden om dere kan høre meg.
Takk.
Kollegaer, som dere alle vet
er den økonomiske situasjonen i landet og på fabrikken fryktelig.
Tross innsatsen vår og ofrene våre for å ha kontroll på situasjonen,
er det eneste som har holdt oss gående Sampaolos enorme sjenerøsitet.
Dessverre har situasjonen blitt uholdbar.
Vi har bare to alternativer for å fortsette driften.
Vi flytter enten fabrikken og datterselskapene til Asia,
eller vi går for en drastisk, men nødvendig nedbemanning.
Jeg appellerer til deres forståelse og solidaritet overfor kollegaene deres,
vennligst løft hånden hvis du frivillig tar imot en sluttpakke.
Greit, siden ingen vil ta imot
selskapets sjenerøse tilbud,
må jeg bestemme hvem som skal avskjediges.
Alcántara, Tiburcio.
Bojórquez, Ignacio.
Cárdenas, Cuitláhuac.
Herr Reyes.
Du har nok et anrop fra faren din på linje 16.
Pokker.
Herr Reyes.
Du har nok et anrop fra faren din på linje 16.
Kollegaer, vær så snill!
Gratulerer, Pancho.
Takket være deg er vi kjempeproduktive.
Og profitten er større enn noensinne!
Takk.
- Hvor mange sparket du i dag? - 40 til.
Ærlig talt er det neppe mye mer fett å skjære bort.
Det er alltid det, Pancho.
Når de nye maskinene fra Tyskland kommer,
kan vi fjerne ti prosent til av de parasittene.
180 ansatte til på gata?
Jeg håper fagforeningen ikke truer med streik.
Kommunistbråkmakerne fra fagforeningen kan suge pikken min!
Nå når populistpresidenten vår
sier "de fattige først",
begynner de å tro at de kan forlange ting.
Ja?
Herr Sanpaolo, beklager å forstyrre.
Herr Reyes' sekretær er her, og det haster å snakke med ham.
Send henne inn.
God ettermiddag, Jaime.
Beklager å forstyrre.
Reyes, faren din har ringt hele morgenen.
Han må snakke med deg, det står om liv og død.
Ikke bekymre deg, jeg kjenner faren min. Det er sikkert ingenting.
Si at jeg ikke er her,
og neste gang jeg har møte med Sampaolo,
aldri forstyrr meg.
Selvsagt ikke.
Igjen, beklager å forstyrre dere.
Du kan forstyrre meg når du vil, skjønne.
Men jeg lover ikke å ikke gi deg ris eller bøye deg over skrivebordet mitt, dukke.
Drittsekk.
- Tar du på den rumpa, Pancho? - Nei.
Hun er heit, og alle kan se hun trenger et godt knull.
Nei. Spesielt ikke nå
når du kan bli beskyldt for seksuell trakassering for ingenting.
Den #MeToo-dritten og anti- trakasseringslovene kan suge pikken min.
Derfor er jeg sjef, ikke sant?
- Selvsagt. - Bra.
Hva er greia med familien din? Jeg trodde du var foreldreløs.
Nei, du må tenke på en annen.
Faren min overreagerer sikkert.
Familien min tror jeg er rik, så de kontakter meg alltid for å få penger.
Be dem dra til helvete! Mine fattige slektninger er også sånn.
Husk alltid det faren min pleide å si.
"Solen og familien, jo lenger unna, jo bedre."
Hva sa jeg før din løse sekretær kom inn?
Å, ja.
Jeg sa at jeg er lei av denne regjeringen og Echeverría-ærepopulismen dens.
Jeg kan like godt selge fabrikken til gringoene,
eller flytte driften til Kina eller Singapore.
Jeg tenker på det.
Aldri i livet. Ikke spøk om det en gang.
Hvordan skal jeg si dette? Jeg har ikke betalt ned boliglånet ennå.
Ikke tenk på det.
Tross din tvilsomme sosiale bakgrunn, er du en av oss nå.
Om du fortsetter det gode arbeidet og lærer engelsk og mandarin,
vil jeg kanskje forfremme deg til direktør.
Direktør?
- Mener du det? - Selvsagt.
Ta deg av lageret og Aguascalientes-fabrikken,
se om det er noen parasitter vi kan utrydde!
Så klart.
Unnskyld meg.
Hva er det, Lupita?
Faren min igjen?
Hvis han ringer igjen, si at du ikke fant meg.
Bare si det. Og si til Mari at jeg er på vei.
Når hun kommer hjem, da.
Ha det.
God dag. Vi vil snakke med deg om avskjedigelsene.
Cirilo, beklager, jeg har et møte. La oss snakke en annen gang.
Beklager, unnskyld meg.
Streber, nyrik.
Men han vil ikke glemme oss. Eller hva?
Ja!
DRITTSEKK
Sjalu jævler. Ikke rart landet går til helvete.
Dra til helvete!
PARADISE HILLS DER DRØMMENE DINE BLIR VIRKELIGE
- Jeg er hjemme, familie. - Å, Fran.
Jeg er så glad du er hjemme, jeg blir gal.
- Hva er galt? - Faren din ringer, jeg har fått nok.
Sa han hva han ville?
Noe om bestefaren din, men han vil si det selv.
- Ny kjole igjen, skatt? - Den er til Palomas bryllup.
Saks hadde salg. Jeg kjøpte et slips til deg,
og noen nydelige Montblanc-gullmansjettknapper.
Liker du den? Det er Dolce.
- Den er veldig fin. - Ikke sant?
Du må stoppe, kredittkortene våre er overtrukket.
Jeg vet det.
- Hvor er barna? - Toni! Cati!
Kom og hils på faren deres.
Om kona ikke bruker penger, vil ikke mannen lykkes.
Hva skjer, unger? Hvordan går det?
Hvorfor har dere ikke skiftet?
Jeg fikk seks i historie!
Jeg ble utvalgt til å spille Askepott.
Så godt å høre, for jeg har store nyheter.
- Hva? - Nei. Bli med Lupita.
- Skift til middagen. - Ok.
- Har du ekstra feriedager? - Tålmodig nå.
Jaime gratulerte meg, og sa at hvis jeg fortsetter
og lærer engelsk og mandarin, så vil han gjøre meg til direktør.
Kanskje partner.
- Betyr det lønnsforhøyning? - Selvsagt.
Dobbelt så mye minst. Like mye som den sveklingsjefen tjener.
Gratulerer.
Sannheten er at vi trenger en ny SUV og en bedre skole for barna,
der de kan møte rikere barn, lære engelsk og fransk. Og vet du hva?
Vi burde få oss en strandhytte. Ikke sant?
Ja!
Når du blir sjef, kjøper du en motorsykkel til meg?
- Jeg vil ha en ponni som Patys. - Vent.
Før dere blir for ivrige og bruker alt, må vi betale ned boliglånet først,
så må vi betale ned på bilene, og viktigst av alt, Maria Elena,
vi må betale ned på banklånene og kredittkortgjelden.
Ikke snakk om penger foran barna.
- Hva? - Ikke vær en grinebiter.
Jeg er realistisk.
Vi kan ikke bruke penger som om vi var rike.
I hvert fall ikke før jeg får forfremmelsen.
Unnskyld meg.
Lupita, kom hit.
Hva er dette sølet?
Det du ba meg om å lage.
- Ost og spinat-tufflé. - Det ligner leire, ikke sufflé.
Jeg ba deg høre med meg om du hadde noen spørsmål.
Ja, men du shoppet hele ettermiddagen, så jeg gjorde det jeg kunne.
Fjern dette og lag noen kalkunsandwicher til oss.
For å lære deg en lekse, skal du spise alt.
- Greit? - Ja, som du vil.
Hun er ikke bare skitten, hun kjenner ikke plassen sin.
Hvorfor prøver du engang?
Skal jeg si du ikke er her? Det er nok din irriterende far igjen.
Jeg tar den, Lupita.
Hun tror hun er en av oss.
- Hallo. - Hei, min sønn.
Hvordan går det? Godt å høre fra deg. Hvordan er alt der?
Det skal jeg fortelle deg.
Din bestefar Francisco, Gud være med ham,
gikk bort for noen dager siden.
Døde bestefar Francisco? Hvor gammel var han?
- Kondolerer. - Vi regnet det ut.
Definitivt over 120, men ingen vet det sikkert.
Hils til mamma og bestemor Pascuala.
- Mari hilser også. - Det skal jeg, sønn.
Hør, det er viktig at du kommer til Prosperidad.
Det blir litt vanskelig.
Jeg har kjempemye arbeid.
Vi har ikke mye valg her.
Hør, greia er at din bestefars siste ønske var at du kommer i begravelsen hans.
Han ba også advokaten om å ikke åpne testamentet hans
før du kom.
Og hvis du ikke kommer, kan vi bli kastet ut.
Herregud. Ikke si det.
Det passer ikke så bra. Kanskje jeg kan komme i desember?
Ikke gjør dette mot oss.
Bestefar har vært død i tre dager, han begynner å stinke.
Det står om liv og død.
Hva skal jeg si? Det går ikke, punktum.
Greit! Kan du ikke, så kan du ikke! Hva kan vi gjøre?
Jeg kan ikke tvinge deg.
Greit, hils alle hjemme.
Du også, Pancho.
Dette overrasker meg ikke. Du har alltid vært en dårlig sønn.
Egoistisk, utakknemlig!
En drittsekk!
Kom, la oss gå, Filemón.
Han la på.
Kjære deg.
Du har aldri vært nær familien din. Overraskende du er så opprørt.
Familien min er én ting, bestefaren min noe annet.
Jeg var alltid hans favoritt.
Han hjalp meg med å flytte og betalte for utdanningen min.
Virkelig? Kanskje du burde besøke familien din.
- For å se hva han etterlot til deg. - Hva kan det være? Litt jord? En ruin?
To esler og en ku? Ikke noe av verdi.
Kanskje huset, det er nok verdt noe.
Sikkert.
Men foreldrene mine og søsknene mine har alltid bodd der.
Så hvis jeg får det, kan jeg ikke kaste dem ut.
Jeg vil besøke hjembyen din og møte besteforeldrene mine.
Jeg vil ta med et esel og en ku som kan bo med oss!
Er de ikke søte?
Jo.
Jeg lover å ta dere med til Prosperidad en dag,
så dere kan møte familien min og se hvor jeg vokste opp.
Dere får se hvor vakker byen er.
Vet dere hva?
Vi burde legge oss, det er sent.
Her er sandwichene. Vil dere ikke ha dem?
- Takk, god natt. - Nei, spis dem, eller kast dem.
Men spis hele suffleen, så ser vi om du lærer noe. God natt.
Dra til helvete.
Bekjenner du deg til eller praktiserer du den katolske tro?
Jeg er kristen...
- Vær så snill, skru av. - Hvorfor, skatt?
Jeg er lei av å se ham overalt.
Jeg er lei av hans tropiske aksent og de endeløse talene om de edle massene,
og at de fattige kommer først.
"La oss ta fra de rike og gi til de fattige."
...som Jesus Kristus' arbeid. Han er en kriger.
Den viktigste...
Han sammenligner seg selv med Jesus nå!
Landet er i kaos, kanskje han har et poeng.
Ikke spøk med det. Som klubbhusvennene mine sier
er han en populistdemagog som vil ødelegge landet vårt
og gjøre det til Cuba eller Venezuela.
"Som Cuba eller Venezuela." Vet du hva du bør gjøre?
Du og Jaime burde snakke om presidenten.
Hvis du hørte hva han sa, ville du ha forgudet ham.
Jaime har nok rett.
God natt, Populistherre.
God natt, Privilegerte dame.
Jøss.
Hei, Fran.
Er du sikker på at det ikke er verdt å finne ut
hva bestefaren din etterlot?
Kanskje han har noe verdifullt du ikke vet om.
Nei, jeg er sikker på at det ikke er verdt det.
God natt, sov godt.
Ha det.
Pancho!
Pancho, kom hit!
Se hva jeg fant.
En til, bestefar?
Denne er enorm!
- Hvor mange blir det av denne? - Mange, gutten min.
Ikke glem at dette er en hemmelighet mellom deg og meg.
Til slutt, når jeg går bort, vil alt dette bli ditt.
Selvsagt, bestefar. Ikke bekymre deg.
Og ikke glem at
verden er full av gribber som venter på rette øyeblikk til å stjele fra oss!
Du har vel ikke sagt det til noen?
Ingenting om skatten?
Eller om safen min, Pancho?
Jeg har ikke sagt noe.
Jeg sverger til Gud.
Jeg tror deg ikke, din løgner.
Jeg er sikker på at du sa det til foreldrene og søsknene dine.
Jeg må forsikre meg om at du holder kjeft,
for alltid!
Fran!
Du hadde et mareritt igjen.
Vi må dra til Prosperidad.
Jeg vil spørre om jeg kan ta fri
i tre uker.
Hva mener du, tre uker fri?
Jeg tar ikke så mange dager fri.
Jeg sverger på at det ikke er ferie. Det er en alvorlig familiesituasjon,
og de trenger meg for å ordne noen papirer.
Pancho, du har skuffet meg.
Jeg gir deg så mye tillit, og du svarer med dette?
Bare fordi jeg liker deg, gir jeg deg fem dager, ikke en dag mer.
Tusen takk, señor.
Vær sikker på at jeg forlater alt i orden.
Jeg er tilbake før torsdag for å signere for de nye maskinene.
Ikke glem premien.
Takk.
Er vi snart fremme, pappa?
Prinsesse, jeg sa for en halvtime siden at det er tre timer unna.
- Ta en blund igjen. - Hjembyen din er langt unna.
Vi skulle ha fløyet til Durango og leid en bil der.
Jeg har sagt det 100 ganger.
Hvis vi dro til Durango, måtte vi ha krysset fjellene,
det tar minst åtte timer.
Virkelig? Hvor lang tid har gått nå?
Vi nærmer oss. Ikke sant, familie?
Ja!
Bra.
Hei, mamma. Fortell oss sannheten. Hvorfor har du ikke møtt pappas familie?
- Ikke spør meg, spør ham. - Hvorfor, pappa? Skammer du deg over dem?
Sannheten er at jeg ikke vet helt.
Først fullførte jeg studiene, så fikk jeg jobb på fabrikken,
så møtte jeg moren din og giftet meg, så ble du født, og av en eller annen grunn
ble turen utsatt.
Her om dagen hørte jeg mamma si til tante Jackie
at du aldri besøker dem fordi besteforeldrene mine er ekle
og alltid ber om penger.
Catalina!
- Ikke greit. - Når var ditt forrige besøk?
Hvis jeg husker riktig, er det 20 år siden jeg besøkte Prosperidad.
Tjue år siden du møtte foreldrene dine? Nesten dobbelt så mye som alderen min.
- Dritmye. - Toni! Jeg har sagt at du ikke skal banne.
Ikke snakk sånn foran besteforeldrene dine.
Se på det, familie. Vi har nådd fram til avkjørselen.
- Ja. - Det er topp.
Er vi snart der?
Nei, det er to og en halv time til på en grusvei.
- Ta en lur. - Spis noe snacks.
Lupita, gi Cati en pute, så hun kan sove, og noe snacks.
Men ikke legg igjen smuler overalt.
Ja, mamma.
Se hvor vakkert det er.
To timer med dette?
Skal vi lukke vinduene?
Ja.
- Skru av klimaanlegget. - Nei, støvet vil komme inn.
Hei, Lupita. Minner det deg om hjemme?
Nei, señor. Med all respekt, San Pedro de los Saguaros er mye penere.
Det er så varmt.
Jeg koker, herregud.
Pokker.
Vi må flytte palmeliljen. Kan du hjelpe, Lupita?
Ja.
Kom igjen.
- Jeg skal hjelpe. - Herregud.
Barn, gå ut av bilen også.
- Ok. - Dere kan strekke på dere...
- Ta den siden. Vi bærer den. - Ja.
Kom igjen.
- Det er så tungt. - Vent.
- Går det bra? - Ja.
- Sånn. - Fran.
- Hva er det? - Det!
Nei! Mamma!
Hei sann, kompis.
Er palmeliljen tung?
Ja, men vi har kontroll på det.
Heldige dere.
Dette er en avsidesliggende vei, den kan være ganske farlig, ikke sant?
- Bli der, frøken. - Ro deg ned.
Vær så snill, mine herrer. La oss ta det med ro. Her er klokken og lommeboken min.
Ta hva dere vil fra bilen.
Noe slektskap til Reyes fra Prosperidad?
Ja, det er familien min.
Jævla Pancho Reyes.
Kjenner du meg ikke igjen?
Filiberto R. Arriaga.
Vi gikk på barneskole sammen.
Beto?
Kalte vi deg ikke Mapache?
Vel, beklager dette.
En mann må leve av noe.
Ja, jeg skjønner.
- Du er her for bestefaren din. - Ja, for en tragedie.
Jeg kondolerer.
Måtte Gud holde ham i hans hellige glorie.
Takk, Beto.
Ja.
Kondolerer, bror.
- Takk. - Skal du bo i byen?
La oss ta et glass og ta igjen det forsømte.
Gjerne.
- Du har en vakker familie. - Takk.
- Gratulerer. - Takk.
- Vi rydder veien. - Takk.
Beklager at jeg skremte deg, frøken!
Ha det, barn! Velkommen til Prosperidad!
- Takk. - Hypp!
Kom igjen!
Kom igjen.
Kom igjen!
Se, barn. Vi nådde Prosperidad.
- Ja! - Ja!
- Hva med et bilde? - Ja!
Jeg kan ikke tro det.
Jeg har ikke dekning.
Ikke telefonen min heller, den er nyere enn din.
Ikke min heller. Men vet dere hva? Det blir nok en uforglemmelig opplevelse.
- Et bilde til Instagram. - Ja.
Gjør det vertikalt, ok?
- Hva med en Boomerang? - Greit.
- Til storyen vår. - Greit.
Én, to... si whisky.
Whisky!
PROSPERIDAD
Det er ikke som du beskrev det. Det er en spøkelsesby.
Det må være tiden på døgnet. Folk tar en lur.
Se her, skatt.
- Det er Mapaches hus. - Ikke minn meg på det.
God dag!
De som er våkne, virker ikke så vennlige.
Hei, pappa.
Er dette hele byen?
Er den så liten?
Og så fæl?
Tro det eller ei, Prosperidad var en gang Mexicos mest velstående by.
Mytene sier at fjellene
hadde så mye gull i seg at du fant det på gata.
Ja, sikkert.
Det eneste som er i denne gata er søppel og hundebæsj.
Se på eselet.
Menneskebæsj?
- Ikke se, barn. - Snu dere.
Barn, vær så snill.
- Nei. - Ekkelt.
Se, så vakkert.
Se.
Se, barn. Dette er en av Prosperidads vakreste tradisjoner.
Når noen dør,
tar familien dem rundt hele byen, til en vakker, gammel sang
kalt "Las Golondrinas".
Etter kistestørrelsen å dømme var de barn, akkurat som dere.
Pancho!
Hold kjeft.
- Hva? - Hold kjeft.
LA ESPERANZA
De er her!
La oss si det til bestefar!
Bestefar!
Bestemor!
De rike slektningene er her!
ESPERANZA-GRUVEN
De er her, pappa!
De er her!
Bestefar! Bestemor!
Hva er det, Fran?
Pancho Francisco Reyes.
Mine heldige øyne!
Min kjære far!
Jeg er så glad for at du kom, for om noen år er vi kanskje ikke her.
Min vakre mor.
Pris Herren!
Pancho.
- Sønnen min. - Dette er familien min.
Dette er kona mi, Mari, og disse søtnosene er barna mine.
- Hallo. - Toni og Cati.
En hvit dame for å forbedre blodlinjen, sønn.
Velkommen til vårt hjem, frue.
Takk, herr Rosendo.
Hyggelig, fru Dolores.
Hyggelig, frue.
Kom igjen.
- Kom, hils på resten av familien. - Pancho!
Dette er min eldste sønn.
Rosendo, etter meg.
Selv om han er en stor kar, kaller vi ham Rosendito.
Hva skjer, Rosendito?
Du lukter gjødsel. Har du dusjet siden jeg dro?
Jævla Pancho, kjeften går fortsatt på han.
Puler du fortsatt rundt?
Gris.
Denne hyklerske tosken er min datter Socorro.
Guds forsyn ga meg mirakelet å se deg igjen, Pancho.
Socorro, jeg ser at du ikke ble en nonne likevel.
Denne ubrukelige, forkrøplede, udugelige tidligere læreren,
som nå tror han er poet, er hennes mann Cruz.
Prosperidads poet.
- Klare øyne. Rene og enorme. - Det holder.
Dette er min sønn, Hilario. Familiens kunstner.
- Hyggelig. - Og denne lille jenta...
Hva het du igjen?
Pánfila, Rosendo.
Glemte du det igjen?
Pánfila Lucía Margarita Pérez Hernández, og nå Reyes.
Til deres disposisjon.
Hva skjer, Hilario?
- Hvordan har du hatt det? - Pancho.
Du kunne ikke finne noen yngre?
Fordelen ved å være byens mest kjente kunstner.
Hvordan går det, gutt?
Den gangsteraktige gutten er sønnen min, Rufino.
Familiens sorte får.
Og denne barmfagre lille villkatten er hans nåværende kjæreste, Gloria.
Hei, skatt.
Hyggelig.
Du er heitere enn jeg trodde, søster.
Takk.
Rufino, se på deg selv. Du ser ut som en narkolanger.
Kom igjen, Pancho.
Livet er urettferdig. Alle kan ikke være like heldige som deg.
I denne byen kan du gjøre hva du kan, ikke hva du vil.
Gi meg en klem!
Godt å se deg.
Kom hit, kompis.
Kom igjen.
Jeg er Gloria López, men kall meg "Culichi."
Pancho.
Velkommen.
Til din disposisjon.
I like måte, svigerinne.
Hvordan skal jeg forklare dette rotet?
Denne damen
pleide å være min sønn, Jacinto.
En dag, til familiens skam og vanære,
bestemte hun at hun ikke var en mann og ble Jacinta.
- Du forstår, ikke sant? - Hyggelig, søster. Beklager pappas vås.
Rosendo er en typisk meksikansk mannssjåvinist.
Å, Pancho!
Se hvor kjekk du ble!
Dette er nok en overraskelse, men det smitter ikke.
Jacinto, se på deg.
Du var alltid rar, selv som barn.
Det er Jacinta, selv om det tar tid for deg.
Vent, hils på mannen min.
- Lupe! - Ja.
Hyggelig.
Guadalupe Flores, til din disposisjon.
- Hyggelig. - Frue.
Godt å møte deg.
Dette er min datter Bartola.
Den eneste gode i familien.
Men for å være ærlig er hun ikke så smart.
Hun har allerede seks barn med seks ulike menn.
Inkludert en svart og kinesisk mann. Og det beste av alt
er at hun er gravid med en gringo som ikke kan spansk.
Du trenger vel ikke snakke mye for å få til det.
Se på deg! Du var en baby da jeg dro.
Du har blitt voksen nå!
Hvem av dem er mannen din?
- Å, Pancho! - Hva?
Så fort Billy fant ut at jeg var gravid, dro han uten å si adjø!
- Å, søster. - Uansett.
Dette er Brayan, Yaroslavi, Dudinka, Reagan,
og en gjeng jeg ikke kjenner, men de er alle barnebarna mine.
Greit, dette gjelder alle.
Dette er Mari, min kjære kone,
og dette er barna mine, Toni og Cati.
Hallo
Og dette er Lupita.
Hun er hushjelp og gikk med på å bli med oss.
Er hun tjeneren din?
Du kaller dem ikke det lenger. Hun er hushjelp.
Du knuller henne?
Ikke si sånt, pappa!
Skal du ikke hilse på meg, Pancho?
Har du glemt din jævla bestemor? Utakknemlige drittsekk!
Bestemor Pascuala!
For en fin overraskelse!
Selvsagt er du overrasket, din lille dritt.
Du trodde vel jeg hadde gått bort?
Det hadde jeg ikke våget, bestemor!
Hils på familien min.
Dette er kona mi og barna mine.
- Hallo. - Vakker familie.
Du er så heldig at du har hvite barn til og med.
Men du er fortsatt en drittsekk som forlot oss etter alle disse årene.
Kom nærmere.
Jeg har en følelse av at de ikke er dine.
Pancho, skal vi ikke ta deg med til rommet ditt?
Du er sikkert trøtt, la oss gå.
Vi sees senere. Jeg er glad du ikke har forandret deg.
Greit, din jævla soss.
Kom igjen.
Jeg håper at du og dama di ikke våget å komme hit tomhendte.
Jeg håper dere har med en fin gave i det minste.
Ja.
En liten ting fra oss alle.
Det er Fendi.
Greit.
Nå snakker vi!
- Du ser bra ut, mamma. - Jeg vet det.
La oss gå.
La oss hilse på bestefaren din først, så han vet at du er her. Kom.
Vi satte ham i dette rommet.
Kom inn.
Synes du ikke moren din og søstrene dine gjorde en god jobb?
Han begynner å lukte,
men vi måtte oppfylle ønskene hans om å ha deg i begravelsen.
Nå når du er her med familien din, vil den gamle mannen endelig hvile i fred.
Du får en sjanse til å være alene med ham og lese bønn for ham.
Kyss ham, sønn!
Ikke rør den.
Gå ned.
Ikke ta det.
Kom igjen, la oss gå til rommet deres.
Kom igjen, sønn.
Dere knuser den.
Gå ned, vær så snill.
Kom inn.
Husj! Kom dere ut!
Vi plasserer dere i bestefars rom.
Det er det beste i huset.
Som dere ser er det ikke et luksushotell, men alt er forberedt med kjærlighet.
Lakenene ble nettopp vasket.
Her er litt såpe, noen håndklær og deilig, rent vann å vaske dere med.
Liker dere det?
Det er ikke dårlig for et par netter. Ikke sant, skatt?
Ikke bekymre dere for oss.
Siden dere begge er her, har vi noe til dere. Håper dere liker det.
- Hva er dette? - Et slips.
Det er Hermès.
Et slips.
Akkurat hva jeg trengte.
Chanel nr. fem.
Klassiker.
Hvis dere ikke liker dem, kan Mari bytte dem.
Nei, Pancho. Kanskje du skulle kjøpt dem selv.
Vi skal la dere installere dere.
- La oss gå. - Takk, pappa.
Hva er det?
- Hvil litt. - Takk.
Oldefars bein.
Hva?
Pancho.
- Har du sett... - Å, jeg glemte det nesten!
Senere i dag har vi en liten velkomstfest
for å feire hjemkomsten deres.
Ikke skuff oss.
Vi kommer, pappa. Takk.
- Kom, skatt. - Greit.
Du forventer ikke at vi skal bo her?
Ikke bare er stedet skittent, det er din døde bestefars rom!
Det er beinet hans. Dette er et mareritt!
Hva vil du gjøre? Skal vi booke et rom på landsbyens Hilton?
Hørte du ikke at de har en fest for oss?
Jeg kan ikke fornærme familien min slik.
Ja, men dette er et høl!
Det lukter fattige folk!
Hør, María Elena.
Jeg sa at du kom fra en enkel familie og at du ikke bryr deg.
Og glem ikke at jeg vet hvor de fattige hvite foreldrene dine tjente pengene sine.
Så ikke spill aristokrat.
Kom igjen, skatt. Ikke vær dum, slutt å gråte.
Alt ordner seg. Det er bare noen få dager, jeg lover.
Pancho, det er bare...
Jeg beklager alt jeg sa om familien din,
men dette er verre enn mitt verste mareritt.
Pappa, jeg må si noe, men ikke bli sint.
- Hva er det? - Jeg må på toalettet.
- Samme her. - Nummer én eller to?
- Bæsje, kanskje diaré til og med. - Samme her.
- Fort, bli med meg før det er for sent. - Samme her.
Greit, barn.
Gå den veien, velg et tre, trekk ned buksene, og hold utkikk etter insekter.
Jeg henter papir. Fort.
- Her? - Ja, her.
Pancho, sier du at det ikke er et toalett?
Det er en utedo, men stol på meg, dette er bedre.
Vel, siden jeg er her.
- Hvordan går det, barn? - Bra!
Bra.
Skål!
Vi skilte lag for en stund siden
Men øyeblikket der jeg taper har kommet
Du hadde veldig rett
Jeg lytter til hjertet mitt
Og jeg kan ikke vente på å komme tilbake
Kom igjen, familie.
På å komme tilbake
Og komme tilbake
Til dine armer igjen
Jeg kommer til der du er
Jeg vet hvordan jeg taper
Jeg vil tilbake
Svigerinne!
Kom tilbake!
Takk, pappa.
Pancho, velkommen tilbake. Skål for deg.
Takk, pappa.
Skål, takk for festen.
Dere tok helt av.
Skål!
Det er det minste du og din familie fortjener.
Og ærlig talt er vi alle glade for at dere er her.
Vent, Hilario!
Vent, jeg vil si noen ord.
Barn, kom hit!
Hei, lille gutt!
Min kjære familie.
Dette er en veldig spesiell dag
for moren deres og meg.
Å ha dere alle samlet, men spesielt
å ha min sønn Pancho og familien hans med oss,
er mer enn jeg noen gang har drømt om.
Ikke ta dette på feil måte,
men Pancho har alltid vært favoritten min.
Uten tvil, den beste av dere alle.
Skål, sønn.
Skål, Mari.
Nok en gang, velkommen til Prosperidad.
Skål, alle sammen!
Nå er det din tur, sønn. Kom igjen.
Nei.
Tale!
Gjør det, pappa!
Først av alt vil jeg takke dere alle for deres snille velkomst.
Etter så mange år
er familien min og jeg ekstatiske for å være med dere alle her i Prosperidad.
For å holde dette kort,
la meg si noe fra hjertet.
Dette gjelder spesielt moren og faren min.
Jeg håper dere kan tilgi meg for å ikke komme tidligere
og for at jeg forlot dere all denne tiden.
Unnskyld.
- Skål. - Pancho!
Men vi blir fortsatt bare noen få dager.
Vi må tilbake til hovedstaden snart, ikke sant?
Ikke bekymre deg, sønn.
Vi begraver ham i morgen.
Etterpå samler vi alle, inkludert onklene dine,
- og notaren leser opp testamentet. - Høres bra ut.
Hei, bestemor Pascuala. Hvordan går det med onkel Regino og Ambrosio?
Døde, håper jeg.
Dessverre stjeler de rottene oksygen fortsatt.
Kunne ønske du hadde invitert dem, pappa.
Aldri i livet! Jeg dør heller enn å la de drittsekkene komme inn i huset.
Ti stille, Rosendo!
Tøyta Dolores forsvarer kjæresten sin.
Hold kjeft! Dere lager alltid bråk med løgnene deres.
Gamle hurpe!
Ikke vær respektløs mot moren min!
Det hun sa er sant.
Alle vet at du horet rundt med Regino.
Moren din er hora, rasshøl!
Vent!
Hilario!
Spill noe!
Det er sangen din!
Jeg vet godt at jeg er ute
Men dagen da jeg dør
Vet jeg at du vil gråte
Gråte og gråte!
Du vil si at du ikke elsket meg
Men du vil være veldig trist
Og sånn vil du fortsette å være
Med penger, uten penger
Jeg gjør hva jeg vil
Og mitt ord er loven
Klar? Én, to...! Kom igjen, Cati!
Kom igjen!
Slå dritten ut av den jævla gringoen,
så han lærer å respektere oss meksikanere, kom igjen, Cati!
Sånn, Cati!
Legg den ned, søster.
Smak, jeg lagde det til deg med kjærlighet.
- Hva er det, Rufino? - Det kalles Nenepil Norteño.
Du finner det ikke bedre enn i Prosperidad.
Er det sterkt?
Smak. Om du ikke liker det, spytt det ut.
Stol på meg.
Hvordan smaker det?
- Det er delikat. - Delikat.
Hva heter det?
Nenepil Norteño.
Senere skal jeg lage en med lam til deg.
Det lokale kjøttet tilfredsstiller deg alltid.
Men først, la meg hente en tequila til.
Pancho.
Hva er i Nenepil Norteño?
Bare spis, ikke spør.
Det er delikat, jeg elsket det.
Hva er i det?
Greit, men ikke si at jeg ikke advarte deg.
Nenepil er laget av
tarmer, lever, livmor og mage fra gris
kokt i en ballesaus. Det er regionens spesialitet.
Deilig.
Søster!
Her er tequilaen, vær så god!
- Hell i litt mer til meg. - Så klart.
Noen andre?
Hva skjer, folkens? La oss ta en kjapp pause.
Kom igjen.
La oss hente dem.
- Ikke vær så stive, la oss danse. - Svigerinne.
Kom og dans med oss.
Jeg godtar ikke et nei.
Kom igjen.
Bravo!
La oss ta et familiebilde!
- Gå under klokka. - Vent, bestemor mangler.
Kom igjen, mamma. Vi tar et bilde.
Jeg gjør ikke det tullet!
- Jo da. - Kom igjen, bestemor.
Pokker!
- Ikke dytt meg rundt. - Gjør plass for bestemor.
Hva er dette?
Si whisky på tre.
Én, to, tre!
Whisky!
Vent, Pancho!
Gå inn, jeg tar et til, så du er med.
- Takk, bror. Ta det sidelengs. - Søster.
Si whisky på tre.
Whisky!
På tre, folkens.
Én, to...
Jeg så Rosendito og Lupita kysse i et tre!
Gå vekk!
De er elskere!
Stikk, drittunger!
Det beste jeg noensinne gjorde
var å flytte fra denne småbyen til hovedstaden.
Hei, Pancho. Er det så bra som folk sier?
Om vi kunne kvitte oss med alle folkene der,
ville Mexico by vært verdens beste sted.
Svoger.
Vil du ta meg med dit og vise meg rundt?
Vel...
Vil du det?
Hvis vi hadde fått sjansen, ville jeg vist deg alt.
Snurr i en sirkel
Helt til Rosendito blir til et esel
Barn, på tide å legge dere. Gå til rommene deres.
Nei!
Da henter jeg beltet. Jeg tuller ikke.
Skynd dere!
La oss legge oss!
Én, to, tre, fire, fem, seks...
God natt, Rosendito.
Jeg er akkurat som dere...
- De kaller oss Reyes... - Kaninen Reyes.
Hvorfor ikke ta dette på et mer privat sted?
- Jeg elsker en god hemmelighet. - Samme her! La oss gå.
Ja.
- God kveld, ha oss unnskyldt. - Det holder.
- Vet dere hva? - Ja?
- Et siste glass. - Nei.
Hva mener dere, 15 000 pesos for litt svinekjøtt og krydret kalkun?
Dere lurer meg.
Et helt lam.
Fire kilo Nenepil, tre kilo svin, fem kilo guacamole.
Pluss en tønne pulque, 20 kasser øl, ti flasker tequila.
Og teltet og lysene.
Og stolene. Gi deg, Rosendo.
La meg se om barna mine kan bidra.
Pappa, unnskyld meg.
Kan vi legge guttenes honorar til festregningen?
Du sa at du spanderte!
Bare de tre første sangene.
Vi skylder dem for de andre 16 sangene. Se hvor sinte de er. Det er bare 7000.
Jeg ser hva jeg får til.
Greit, pappa.
Kom, skatt.
Se på dem.
Ja, bare kast deg inn.
Beklager å forstyrre.
Kan vi få snakke med deg et øyeblikk?
Selvfølgelig, pappa.
- God kveld, sees i morgen. - Greit.
Hva skjer?
Sønn, beklager å spørre,
men selv etter at alle bidro har vi ikke nok til å betale for festen.
Greit. Hvor mye?
Drikke, mat og musikk. 25 000 pesos.
Hvor mye har dere?
Etter å ha tatt av sparepengene, mangler vi fremdeles 10 500 pesos.
Det er ganske drøyt for en hjemmefest.
La meg se.
Jeg tar dette. Om det blir noe igjen, får du tilbake av meg.
La oss gå, skatt.
Greit.
Sånn.
- Dette er den siste. - Greit.
Jeg har et spørsmål, søster.
Er de deilige puppene og rumpa naturlige?
Overnaturlige.
Puppene mine, rumpa mi,
håret.
Jeg hadde drept for den kroppen.
- Jeg også. - Lupe.
Broren min sa at du var pen, men drittsekken sa ikke hvor pen.
Du er dritdeilig!
Jeg går.
- Ikke gå. - Jo. Ha meg unnskyldt.
- Ha det. - Festen er over.
Sov godt.
Festen er over.
- Du sølte tequila. - Du er sta.
Ett glass til og et dikt.
Et dikt for alle!
Å, kjære land!
Overflaten din, maisens gull
Gruvene dine Gullkongens palass
Hegrer flyr over himmelen
Og kanarifuglenes grønne lyn!
- Og noen andre... - Hei, du.
Be idiotmannen din om å holde kjeft,
og finn noe barbacoakjøtt til meg.
Jeg vil ha en taquito til.
Ja, bestemor.
Jeg tenker på hvordan foreldrene dine snakker.
Og de feite mariachiene!
Din bror Rufino sluttet ikke å flørte med meg.
Søstrene dine behandlet meg som prinsessen av Monaco.
Nå ser du at ikke alle er så heldige som oss.
Vet du hvem verdens heldigste mann er?
Hvem, min kjære?
Du er det.
- Vil du ha det? - Ja, vær så snill.
Stille.
Ikke vekk barna, skynd deg.
Over dit.
Her kommer det.
Kom igjen.
Stille.
- Pancho! - Hva?
Noen spionerer på oss!
Jævler.
Løp!
Jævler.
De vil aldri forandre seg.
Dra til helvete!
Hva skjedde, Pancho?
Hvem var det? Å, nei.
Min kjære.
Det var nevøene mine, det var mørkt.
- Ok. - Ikke bekymre deg.
Hvor var vi?
Jeg vil føle musklene dine.
- Disse musklene. - Å, ja!
Det er godt.
- Vær stille, Pancho. - Ok.
Pappa, vet du hva "Montezumas hevn" er?
Det er det gringoer får når de besøker Mexico.
Hvordan det?
Jeg er ikke gringo, men tror jeg har det.
Jeg også.
Herregud. Kjapp dere!
La oss gå.
Jeg tror jeg har det også.
Hvis det er en jente, kaller vi henne Socorro, som tanta. Gutt, Jacinto.
Hva er dette?
Livet er urettferdig.
Hvorfor sier du det?
Hvordan er Panchos liv så bra når vi blir lurt dag ut og dag inn?
Jeg lurer på hva Panchos kone syntes om oss.
Lett, de synes vi er simple folk uten klasse og manerer.
Og hun har rett.
Det er sannheten.
Etter bilen deres å dømme, klokka hans, klærne deres, er de styrtrike.
Tenk dere palasset de bor i.
Og smykkene på den arrogante hurpa.
Øreringene, klokka, halsbåndet, armbåndet.
Jeg kjenner til de greiene, hun hadde nok 100 000 pesos på seg.
Og parfymen hennes, Gloria. Fransk.
Virkelig?
Det gjør dem ikke mindre syndige og uanstendige.
Jacinto... Beklager, Jacinta.
Hvor mye har Pancho?
Omtrentlig.
Jeg vet ikke, men mye.
Kanskje en million dollar?
Ikke vær dum!
Om han hadde en million dollar,
hvorfor ville han dratt til denne byen full av tyver?
- Ikke slå meg. - Hvem bryr seg om hvor mye han har?
Vi må bare sørge for at vi får noe.
Selvsagt.
- Skål! - Skål for det, kompis!
Se.
Onkel Ambrosio!
Godt å se deg, hvordan går det?
Bra, sønnen min.
Hils på kona mi, Mari, og barna mine.
- Hyggelig. - I like måte, fader Ambrosio.
Barna deres er vakre.
Jeg håper at de er døpt.
Selvsagt.
Toni gjør seg klar for sin førstekommunion.
Det stemmer, pappa.
For et fint smil.
Så du bestemte deg for å endelig komme.
Så bra, for dine år med forsømmelse fordømte deg til skjærsilden,
å ikke komme i begravelsen ville sendt deg til helvete.
Jeg ville ikke ha gjort det, han var som en far for meg.
Du ville ikke det? Særlig.
Du kom til Prosperidad
grunnet grådigheten etter testamentet, men vi snakkes senere. Vi må komme i gang,
før lukten tiltrekker seg gribbene.
Skal vi gå? Gjør dere klare til å bære.
- Bære? - Hva?
Jakken...
- God dag, alle sammen. - God morgen.
Jævla soper.
Klare?
Måtte Gud forbarme seg over hans sjel. Kom igjen.
Herren har samlet oss denne dagen for å ta avskjed med en stor mann.
Vår kjære far og bestefar, Francisco Reyes,
har endelig funnet fred
og har steget til himmelen for å være med Herren.
Men hans minne og eksempel skal leve videre i våre hjerter for evig.
En mann av integritet, sjenerøsitet, hardtarbeidende og ærlig.
En god ektemann, og en enda bedre far og bestefar.
Måtte arven hans være et lys for oss alle.
Et fyrtårn i vår vei...
Kom igjen, Ambrosio.
Kutt ut drittpratet, og kom til saken.
Faren din var alltid en miserabel drittsekk.
Så avslutt det, for det begynner å bli varmt.
Beklager, mamma. La oss be.
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med...
Kom igjen, skatt.
Det var som søren.
En ulykke kommer sjelden alene.
Det siste vi trengte var han og ludderet hans.
- Jeg skal vise ham hva jeg synes. - Ro deg ned, Rosendo!
Francisco var faren hans også.
Ikke lag en scene i begravelsen hans.
Mamma. Gudsønn.
Hvordan går det?
Unnskyld meg.
Belager at jeg ikke kunne komme før.
Du vil ikke tro hvor opprørt jeg ble da jeg hørte det.
Jeg gråt så mye.
Spar meg for løgnene, skamløse drittsekk.
Faren din var syk lenge, og han hadde vært død i tre dager,
men du besøkte ham aldri for å vise din aktelse.
Slutt å være hyklersk.
Jeg trenger at du, tøyta di og svulsten du kaller en sønn
ber som resten av oss,
så vi kan fullføre denne dritten og lese opp testamentet.
Ja, mamma. Beklager igjen.
Jeg kondolerer, bestemor.
Jeg ble også veldig lei meg.
Pell deg vekk, din hemoroide!
La oss fortsette. Fader vår, du som er i himmelen...
God ettermiddag, alle sammen.
God ettermiddag.
I samsvar med Franciscos siste ønske,
vil jeg fortsette med å lese opp testamentet hans.
I byen Prosperidad
viser Francisco Reyes Vargas seg for meg.
Han erklærer at han ble født meksikansk,
gruvearbeider av yrke, innbygger av kommunen sin,
der han ble født 21. april 1897.
Med et frisk sinn og en frisk kropp,
og med forventningen om at dere innfridde hans siste ønske
om å ha hele familien til stede
for denne høytidelige begivenheten,
erklærer han følgende testamente.
For oldebarna, for tippoldebarna,
og for senere etterkomme, hvis navn han ikke kjenner,
etterlater han en 20-pesosmynt hver,
i håp om at, ved å investere dem klokt,
vil de finne sin egen vei i livet.
Drittsekk!
Kom deg ut!
Ut!
Til hans kjære barnebarn,
Rosendito, Hilario,
Socorro,
Rufino,
Jacinto eller Jacinta, som hun foretrekker å bli kalt,
Reginito og Bartola,
gir han eselet sitt,
kua si, kalkunen sin,
og hans tre griser.
De skal deles på passende vis.
Til svigerdatteren Dolores García,
til minne om en minneverdig elskovsnatt,
gir han sin kjære Jomfru av Guadalupe-medalje.
Til sin sønn Ambrosio,
som, som en god kristen og representant for Gud på jorden,
ikke tror på materielle ting,
gir han én Vår fader og tre Hill deg, Maria-er.
Pokker ta deg, pappa.
Til sin sønn Regino,
som var den eneste av barna som hadde et vellykket liv
og realiserte drømmen sin om å bli
en tyvaktig, korrupt, blodsugende politiker,
gir han et brukt, understreket eksemplar av Avhandling om moral.
Et av dem myndighetene delte ut i byen.
- La oss stikke. - Til sin sønn Rosendo...
Kom igjen.
...som blant trillingene
var den som fulgte i hans fotspor og jobbet i gruve,
gir han spisshakken, spaden og vognen sin,
så han kan fortsette med sin latterlige drøm om å finne
en gullholdig åre i den gamle Esperanza-gruven.
Til sin elskede ledsager i så mange år, Pascuala Vargas García,
gir han kun sin dypeste takknemlighet
og ønsker om at hennes tid på jorden ikke vil dra ut for lenge,
slik at hun snart kan møte ham.
Jævla Francisco Reyes!
Du var et jævla rasshøl til det siste!
Jeg håper du råtner i helvete, drittsekk!
Vel, i så fall, hvis han ikke etterlot noe til noen av oss,
hvem faen skal få huset og alle eiendelene hans?
Hvis du kan la meg snakke, jeg er ikke ferdig ennå.
Til slutt er ønsket hans
at den eneste arvingen til resten av eiendelene hans,
inkludert huset, den gamle Esperanza-gruven,
med alle tunneler og omkringliggende jord,
i tillegg til enhver flyttbar og ikke-flyttbar eiendel der,
og gjenstandene som han gjennom livet pliktskyldig oppbevarte i safen sin,
som undertegnede har blitt oppnevnt som vokter, fullbyrder og forvalter av,
er hans barnebarn Francisco,
som blant etterkommerne hans
var den eneste hvis harde arbeid, innsats og dedikasjon...
Hva faen?
Du må ha meg unnskyldt, men jeg tror ikke på et ord av det du nettopp leste.
Pappa ville ikke ha ødelagt for oss og gitt alt til Pancho!
Han har ikke hørt fra ham på 20 år!
Jeg beklager, Rosendo.
Dette var hans siste ønsker.
Ikke klandre meg, jeg er bare budbringeren.
Hør her, jævler!
La Toribio være i fred!
Jeg kjenner drittsekken Francisco og er sikker på at testamentet stemmer.
- Selvsagt. - Han ødela alltid for oss.
Alt vi kan gjøre
er å håpe at Panchito synes synd på oss
og deler arven sin med resten av oss.
- Flere bønner? - Nei, Lola.
Disse trygdebønnene fra myndighetene er harske og har snutebiller i seg.
Jeg blir alltid så full av gass.
Jeg tar noen, mamma. Jeg liker de dyrene.
Jeg vil også ha.
Beklager, det er alt vi hadde.
Bestemor fullførte alle restene i går.
Sparte du ikke noe til Pancho og familien hans?
Inviterte du dem ikke til å spise med oss?
Jo, men så fort de kom tilbake, gikk de på rommet, og de har blitt der.
Hva kan vi gi dem? Harske trygdebønner?
Utgåtte tortillaer?
Tenk deg din svigerdatters ansiktsuttrykk.
Hva om vi slakter en kylling eller gris?
Er du gal?
Det er dyrene mine!
Jeg sparer dem til min kones 15-årsdag.
Forbannet være denne elendigheten! Hvor mye verre kan det bli?
For millionte gang, ikke vær en sutreunge.
Oppfør deg som en mann!
I årevis har vi spist hva vi kan, når vi kan gjøre det,
og du klagde aldri som en kjerring.
Ja, men jeg håpet at pappa ville etterlate oss noe verdifullt
som ville gi oss mer hell.
Hørte du ikke at det gamle svinet hadde en safe?
Ja, jeg hørte ham nevne en safe.
Jeg hørte også det.
Hva faen er i safen?
Noe verdifullt, helt sikkert.
Hvem faen vet?
Sikkert gamle dokumenter, noen bilder.
Ikke noe verdifullt,
for jeg er sikker på at drittsekken brukte hvert øre på horer og sprit!
Jeg sier det igjen. Hvor mye verre kan det bli?
Får jeg lov?
- Kom inn, sønn! - Unnskyld meg.
- Hvor er barna? - De sover.
De fikk heteslag etter prosesjonen.
Beklager, sønn. Det er ikke mer mat,
men jeg kan be Bartola hente noen tamales.
Ikke bekymre deg, mamma. Vi er fortsatt mette etter festen.
Vi føler oss ikke så bra. Ikke sant, Mari?
Er du sikker, sønn?
Panchas grønne chilitamaleser er de beste!
- Og vi kan ta det på krita. - Det går bra.
Vi kom bare for å si at etter mye diskusjon
tror vi at vi forstår hva dere føler.
Vi synes bestefar var urettferdig da han delte ut eiendelene sine.
- Det er urettferdig. - Ro dere ned.
Selv om jeg fikk huset, gruven og jorden, vil ingenting endre seg for dere.
Hva sa jeg?
Pancho er verdens beste sønn!
Brayan, Dudinka! Gå og hent Pancracio
og be ham sende oss en gris og en tequila å feire med!
Hilario, hent guttene dine! Vi trenger musikk!
- Med en gang! - Si at jeg vil ha lam!
Og svor, men uten hår.
Kom igjen!
Fran, jeg føler meg elendig.
Du er bare bakfull.
Kompis, vær forsiktig!
God morgen!
God morgen.
- God morgen, syvsovere. Sov dere godt? - Mer eller mindre.
- Hvor er pappa og søsknene mine? - De gjør noen ærender.
De kommer senere for å ta dere med til byen.
Jeg lager en god frokost for å kurere tømmermennene deres.
Det er sikkert ille.
Jeg lagde en sterk suppe og chilaquiles med tre typer chili.
Jeg beklager, men jeg føler meg ikke bra. Unnskyld meg.
Skatt, spis noe for magen din!
Liker ikke madamen meksikansk mat?
Snørrhovne, prompluktende kjerring.
Det er ikke det, bestemor.
Hun ble dårlig av middagen og kastet opp hele natten.
La oss lage te til henne med epazote, piggeple...
Det går bra, mamma.
- God morgen, sønn! - Hei, pappa.
- Klar for å dra til byen? - Jeg er klar.
Beklager å forstyrre deg,
men kan du låne meg noen penger å betale fru Cata med
for frokost og lunsj i dag?
Panchito.
Kan jeg få noe til hemoroidekremen min og sigarettene mine?
Her
Takk.
- Jeg oppbevarer det for deg. - Nei.
Sønn, kjør til siden litt.
- Her? - Ja, bli med meg.
Hør her, sønn.
Alt dette er nå ditt.
Hvor langt bort går tomten?
- Ser du huset? - Ja.
Eiendommen begynner her ved korset og ender helt borte ved fjellene.
Hvorfor dyrket dere aldri korn eller alte opp kveg?
Du har tydeligvis vært for lenge i byen.
Alt som vokser her er ugress og kaktuser.
De eneste dyrene er slanger, edderkopper og giftige skorpioner, ikke sant?
Om du og brødrene dine ikke var så late, kunne denne tomten gitt dere suksess.
Det er som da jeg dro.
Nei, Pancho.
Vi har ikke daffet, ikke sant, Rosendito?
Vi jobber fra soloppgang til solnedgang hver dag.
Og for å bevise det, har vi en overraskelse.
Husker du den gamle gruven?
Hvordan kan jeg glemme Refugio-tunnelen?
Jeg tilbrakte hele barndommen her med å hjelpe bestefar.
Han pleide å ta deg med ut hit hver lørdag.
Vel, nå er den din.
Vi har dratt hit hver tredje dag.
Vi har laget undersøkelser, ryddet og lagt planer.
Åpne porten, sønn.
Lenge
har bestefar Francisco, Rosendito og jeg
lagt planer om å åpne den igjen.
Tro det eller ei,
jeg er sikker på at bak de steinene
skjuler verdens største gullholdige åre seg.
- Ikke sant, Rosendito? - Du sa det, pappa!
Glem de gamle drømmene.
Ifølge bestefar,
som visste mer enn noen,
tørket gullet ut for årevis siden.
Aldri i livet, sønn!
Selv de jævla gringoene og kanadierne har kommet for å sjekke det.
Som en gjeng med blonde rovdyr! Akkurat som deg, Pancho.
Hva snakker du om?
Så lenge jeg kan huske, har du klamret deg til denne fantasien.
Og se! 20 år senere, takket være latskapen deres, har ingenting endret seg.
Fordi vi trenger en partner og penger å få det i gang med.
Men nå når dere er rike og her, kan vi endelig gjøre det!
Hør på meg, pappa. Ikke misforstå meg, men jeg er bare tilbake i noen dager
for testamentet og begravelsen.
Så jeg bør kjappe meg hvis jeg skal ordne med alt.
Det er best om vi drar til byen for å ordne med notaren og gudfaren min.
Kom igjen.
Lov meg at du vil tenke på gruven.
Jeg sverger på at vi kunne vært mangemillionærer.
Jeg lover å tenke på det.
Kom igjen, la oss gå.
BIENESTAR BANK
Ønsk meg lykke til, vi sees i baren, der jeg kan si hvordan det gikk.
Greit, ikke la rasshølet Regino lure deg.
Han er ekspert på bestikkelser og hemmelige avtaler.
Vær forsiktig. Hold øye med lommeboken din.
- Vi sees senere. - Greit.
Før du kjøper Reyes-familieeiendommen, må vi finne ut om det er noe gull i hølet.
Greit, Alex. Vi må også være forsiktige med borgermesteren.
Jeg så det med en gang. Reyes er en kjeltring, og veldig grådig.
For en drittsekk.
Og selve symbolet på en sleip meksikansk jævel.
God dag.
Hallo.
Hvor er Reyes' kontor?
- Der inne. - Takk.
- God dag. - Hallo.
Hallo.
Jeg vil gjerne treffe Reyes.
Venter han deg?
Dessverre, nei. Men jeg er nevøen hans og håpet at han ville treffe meg.
Er du borgermesterens slektning fra hovedstaden?
- Han som fikk Franciscos arv? - Francisco Reyes, til din disposisjon.
Jeg ser at nyhetene spres fort i denne byen.
Kjære vene.
Beklager, men borgermesteren har det veldig travelt.
Men for deg skal jeg spørre politisjef Reyes.
- Han har ansvar for timeplanen hans. - Jeg setter pris på det.
Tusen takk.
Hva skjer, Reginito?
Husker du meg ikke?
Jeg er din fetter Pancho!
Beklager at vi ikke fikk snakket i går.
Hva skjer, Pancho?
Kom du tilbake kun for arven?
Ikke vær dum.
Reginito, tror du jeg kan få treffe gudfaren min?
Først, ikke kall meg Reginito.
Jeg er politisjef Reyes.
Borgermesteren kan ikke møte deg uten en avtale.
Jeg forstår, sjef. Kan du fortelle ham at jeg er her?
- Jeg kom for å sjekke papirene for huset. - Umulig.
Jeg sjekker timeplanen for å finne tid til deg neste uke.
Sett deg imens. Jeg har mye å gjøre.
Tusen takk.
Eplet faller ikke langt fra stammen.
Ta denne for å slå i hjel tid. Det blir mye venting.
Takk, skatt.
Takk for hjelpen med gringoene.
Jeg kommer innom senere i kveld for en engelsktime til.
Ha det, kjære.
Min kjære gudsønn! Godt å se deg.
I like måte.
Hvorfor sitter du der?
Jeg håpet å se deg.
Hvordan behandler byen deg?
Bra. Du vet hvordan Prosperidad er.
Sa den drittsekken at du ikke kunne komme inn?
Nei, overhodet ikke.
Jeg har det litt travelt, jeg har kun noen dager
på å ordne med huset og arven.
Hør her, Reginito!
Pancho er som en sønn for meg, og han kan gå inn som han vil.
Forstår du?
Selvsagt, pappa!
Jeg har bedt deg ikke kalle meg pappa her.
De vil beskylde meg for nepotisme. Finn noe annet å gjøre.
Sørg for at ingen forstyrrer meg, så jeg kan snakke med gudsønnen min.
- Kom inn. - Snakkes, politisjef.
Kunne ikke vært mer korrupt!
Han møter bare jævla gringoer og rike folk med forbindelser, ikke sant?
Sett deg.
Takk.
Hva har du drevet med hele denne tiden?
Hva kan jeg si?
Ting var vanskelige en stund etter at jeg kom til Mexico by.
Du vet hvor kjipe de byfolkene kan være.
De behandlet meg som søppel.
Ting endret seg da jeg fullførte skolen og fikk en god jobb.
Jeg giftet meg. Jeg har to flotte barn.
Og nå er jeg tilbake her i Prosperidad.
Jeg ser at du skiftet politisk parti.
Å, gutten min.
Tidene har endret seg.
PRI tjener ikke lenger landet.
De ble ødelagt av korrupsjon og straffrihet.
Så prøvde jeg PAN, men det var likt, bare at de er gudfryktige hyklerne.
Og i dag, med vår president ved roret, gjennomgår landet sin fjerde forvandling.
Ting er bedre enn noensinne!
Og han har på magisk vis fjernet korrupsjon og straffrihet.
Men jeg er sikker på at du er her grunnet arven etter bestefaren din.
Ærlig talt, foruten å besøke deg,
håpet jeg at du kunne hjelpe meg med papirer til huset
og med å få tingene fra notaren.
Ikke tenk på det, jeg hjelper deg med glede.
Tusen takk.
Men før du kan ta over alt og få alt i ditt navn,
må du være oppdatert på eiendommens utgifter og gjeld
og gjøre opp i utestående kommunale avgifter.
Hvor mye snakker vi om?
Det inkluderer ikke renter eller purregebyrer.
Familien din har ikke betalt regninger eller eiendomsskatt på årevis.
Er det mye?
Jeg vet ikke om huset og tomten er verdt så mye.
Kan vi komme til enighet på noen måte?
Francisco, pokker!
Jeg fortalte deg at presidenten har fjernet korrupsjon!
Se selv.
MORALSK HÅNDBOK
Og du kan slutte med skuespillet. Du er åpenbart millionær. Men, greit.
Du vet at du alltid har vært favorittnevøen min.
Derfor skal jeg hjelpe deg.
Virkelig?
Hvordan?
Jeg gir deg to alternativer.
Si det.
Første alternativ er å betale gjelden med én betaling,
da fjerner jeg rentene og tilleggsgebyrene.
Og det andre?
- Selg meg eiendommen. - Hva, alt sammen?
- Huset, gruven, jorden? - Alt.
Hva ville skjedd med familien min?
Jeg hadde latt dem fortsette å bo der i hvert fall til moren min går bort.
Etter det må parasittene du kaller familie finne ut av det på egen hånd.
Beklager, men jeg kan ikke gjøre det mot dem.
Tenk på det.
Det er all hjelpen jeg kan tilby.
Ærlig talt er jeg veldig interessert i å kjøpe eiendommen.
La meg tenke på det. Jeg er i en vanskelig situasjon.
Det er greit.
Men ikke bruk for lang tid, rentene stiger.
Vennligst ha meg unnskyldt, men som du kan se
trenger landet meg, og de edle massene venter.
Jeg skjønner.
Se.
Jøss.
Se på denne kjolen! Er den ikke fin?
Tror du det er greit at jeg beholder den?
Hun vil ikke legge merke til det, hun har så mange!
Mamma!
Se!
Dette er bra greier, juvelene hennes!
Nok, tyvaktige kjerringer! Legg alt tilbake!
Legg det tilbake! Hvordan våger dere å stjele fra meg? Du også, smakløse tøyte!
Faen ta deg, din fitte!
Hva kalte du meg?
ØGLEN OG SLANGEN BAR
- Skål, kompis. - Skål.
Cástulo, gi oss en flaske og en øl til alle! Pancho spanderer!
- Hei. - Kom hit, gutt.
Betaler du regningen deres? Det er over 3000 pesos allerede.
Greit.
Kom, ta med en stol.
Se, mine venner. Dette er min sønn Francisco, han jeg har fortalt dere om.
Den beste og smarteste i Reyes-familien.
- Takk. Hallo. - Husker dere ham?
Ja, vi møttes tidligere på Reginos kontor.
Ja, det var det.
Jeg visste ikke at det var Pancho. Velkommen tilbake.
Hvordan gikk det med drittsekken Regino?
Jeg vet ikke.
Det er visst mye gjeld på eiendommen, og jeg kan ikke ta over før den er betalt.
Det er Reginos vanlige tull.
Du skulle bare ha betalt for å få ham til å holde kjeft.
Det er greia, pappa.
Du har ikke betalt noe på så mange år...
Vi snakker om det senere.
Jeg sa akkurat til kompisene mine
at du skal låne meg penger til å gjenåpne den gamle gruven.
Jeg hørte ham si det. Jeg sverger til Gud.
Gratulerer, Pancho.
Jeg håper du endelig kan gjøre din fars drøm virkelig.
Ærlig talt, Rosendo, du er heldig som har en så bra sønn.
Ikke bare er han bra, han er rik som faen!
Og uten tvil den beste av barna mine.
I en by, sitter ved et bord i en bar.
Vi finner seks til åtte menn...
Sånn, ja!
Kom igjen, sønn. Gi tips til svogeren din.
Og betal gutta for å spille noen sanger.
Greit, pappa.
Skål, mine herrer!
Jævla Pancho!
Det er ingen dekning.
Drittby!
Faens jævla tyver!
De vet ikke hvem de kødder med. Drittkjerringer!
Bare vent til du ser jentene i min svigersønns bordell.
- Hallo, Florcita. - Hei sann.
- Hvor er svigersønnen min og jenta? - Oppe.
Jeg legger jentene til regningen din. Du kan ordne opp med sjefen.
Greit.
Kom, skatt. Jeg føler meg romantisk.
Hør her, jenter.
Ta vare på min sønn Pancho.
Gi ham litt moro.
Catrina, sørg for at han blir fornøyd, for han betaler.
- Ikke sant, sønn? - Greit, pappa.
Hallo, Pancho.
Hvem av oss vil du ha?
Eller vil du ha en trekant?
Nei takk, damer. Jeg venter bare på dem her.
Sett dere, jeg spanderer tequila mens vi venter.
Å, Pancho! For en festbrems. Er du sikker på at du er i Reyes-familien?
Ja, dessverre.
Sett deg.
Manuela, kom med noe øl!
Nei.
Slutt å gråte, skatt.
De store, vakre øynene vil bli hovne.
Det var sikkert bare en misforståelse.
Ingen har noensinne kalt meg noe så fælt, Rufino.
Dessuten dro Pancho tidlig i morges, og jeg tror at han har glemt oss.
Kom igjen. Ta litt mer tequila.
Drikk dette og glem Pancho.
Han støtte sikkert på en eks og morer seg litt.
Tror du at Pancho kunne vært utro mot meg, Rufino?
Herregud.
Jeg vet ikke om broren min fortsatt er en sjarmør,
men da han var yngre lå den jævelen med alle jentene i byen.
Å, nei!
Hei.
Ingen av dem var like vakre som deg.
Ingen hadde så fine øyne.
Ja.
Eller en så heit kropp.
Mener du det, Rufino?
Synes du virkelig at jeg er vakker?
Vakrere enn en engel.
Nei, ikke en engel.
Du er vakrere enn jomfru Maria.
Å, Rufino.
Klart det, jeg kan skaffe dere jobb på en elegant strippeklubb i byen.
Jævla Jacinta!
Jeg sa at klienter ikke kan dra uten å betale først!
Slutt å slå meg, Lupe!
Han sa at han skulle tisse, men klatret ut av vinduet.
Ikke gi meg den dritten!
Du er et vanlig ludder som flørter med alle karene som kommer inn! Ta denne!
Stopp!
Går det bra, kompis?
Hør på meg, Lupe.
Sånn behandler du ikke broren min. Stikk!
Sier du det?
Den lille sossen har visst baller likevel!
- Jeg skal vise deg. - Kom igjen, da!
Du sa du hadde baller? Kom igjen!
Bare snakk, men ingen action.
Det holder, Guadalupe.
Ikke vær et monster.
Pancho vil tro at vi er en gjeng med dyr.
Hør her.
Skal jeg hente noe tequila, så du kan slå deg til ro og ta et glass?
Greit?
Greit.
- Takk, bror. - Beklager det.
Hvis jeg ikke er hard mot dem, går det til helvete med forretningene.
Det går bra. Det er glemt.
Skål, da.
Skål, kompis.
Det holder.
Men hør på meg, bare så alt er i orden mellom oss,
jeg synes du skal betale for drikken og jentene.
Ja, så klart.
Hva skjer, sønn? Går det bra?
Har du det gøy?
Ja da, pappa.
Sånn.
Det er bra, sønn.
Sånn.
Kom igjen, sønn.
La oss spørre moren din
om å lage middag til oss, så vi kan sove bedre.
Jeg kommer. Jeg skal se til Mari og barna. Jeg har ikke sett dem hele dagen.
Jeg har bedt deg oppføre deg som en mann, ikke være en pyse.
Sånn skjemmer du bort en dame.
Jeg kommer om litt.
Greit, Pancho.
Hvem er det?
Hvem annen kan det være, min kjære? Pancho, mannen din.
- Åpne, María Elena. - Jeg kommer.
Pancho!
- Hva er greia med balltreet? - Vi må dra så fort som mulig.
Jeg har hatt en elendig dag. Jeg hater familien din mer for hver dag som går.
Skatt, hva er i veien?
Moren din forgiftet meg med noe urtete, og jeg var bevisstløs hele dagen.
Så kom søstrene dine for å se hva de kunne stjele.
De tok på alle klærne og smykkene mine, og jeg ble så sint
at jeg begynte å slåss med den tøyta Gloria!
- Hva... - Pancho!
Det er mer, men jeg vil ikke at barna skal høre det.
Hva skjedde?
Etter det kom broren din Rufino inn på rommet vårt
og prøvde å tvinge seg på meg.
Skatt, jeg tror du drikker for mye.
- Nei. - Ja, jeg gjør det.
Du drikker for mye, familien min oppfører seg kanskje ikke så bra,
men stjele, forgifte og forføre deg med makt?
- Beklager, men de hadde ikke gjort det. - Nei, pappa. Mamma har rett.
Søskenbarna våre stjal og ødela iPad-ene våre.
Det er sant! De frekke barna skar av barbiedukkens hode.
Og se.
De tok ut fyllet i bamsen min.
Herregud. Dette er ikke bra.
Jeg må ta en prat med dem.
Dette er fullstendig uakseptabelt.
Familien min er lei av dere.
De er redde.
Tror du noen her ville ha skadet familien din?
Vi er så glade for at dere er her. Ikke sant, familie?
Ja, selvsagt.
Jeg vet det, men jeg må tro på Mari og barna.
Det er nok en kulturkrasj.
Kona di og barna er rike og bortskjemte, de er ikke vant til landsbyværemåten vår!
Unnskyld meg?
Beklager å gå rett på sak, men kona di har et alvorlig drikkeproblem.
- Hun har drukket konstant siden hun kom. - Jeg har vært gift med henne i 15 år.
I den tiden har hun aldri vært full.
La meg være tydelig, så fort ting er ordnet med notaren,
forhåpentligvis i morgen, drar jeg til byen! Forstår dere?
Panchito, dette er merkelig,
men før du drar tilbake må jeg be deg om en tjeneste.
Hva da?
Hilario og jeg vil at du og Mari skal være gudforeldre til barnet vårt.
Er du gal, Pánfila?
Pancho vil være gudfaren til tvillingene mine.
Dere er begge gærne.
Jeg snakket med onkel Ambrosio
og reserverte kirken, slik at Pancho kan døpe barna mine.
Hurper! Ikke snakk sånn til kona mi!
Dessuten har Pancho gått med på å produsere albumet mitt.
Kan du låne meg til noen kyr først?
Drit i det! Lupe og jeg trenger penger til å hyre flere jenter til bordellet.
Han skal låne oss penger til en lastebil og en pistol som funker.
Den funker ikke.
Faen heller!
Hvis dere ikke kan være siviliserte, dra til helvete.
Takk, pappa.
Dere oppfører dere som gribber som sirkler rundt et kadaver.
Pancho hjelper bare meg.
Med å gjenåpne gruven.
Han har lovet det, ikke sant?
- Pappa. - Faens Pancho.
Ikke vær en tosk.
Be alle dra til helvete.
Hvis du var smartere, kunne du ha dratt i kveld.
Hvis ikke, før du vet ordet av det,
vil denne triste gruppen av blodsugere etterlate deg ribbet, drittsekk.
- Ignorer henne, hun er senil. - Bestemor Pascuala har rett.
Det var en stor tabbe å komme tilbake.
Jeg drar!
Vent!
Jeg sa det, jævler.
Jeg håper at han ikke slakter høna som verper gullegg.
Vi er endelig hjemme.
Takk og lov.
Jeg trodde vi aldri skulle forlate den fordømte byen.
Jeg hører deg, skatt. Vi drar aldri tilbake,
og vi må aldri se min forferdelige familie igjen.
Overraskelse!
Hva skjer, Pancho? Hvorfor tok det så lang tid?
Jeg håper at det er greit at vi fant oss til rette,
og vi har laget en deilig velkomstlunsj.
Takk Gud for at du kom trygt hjem!
Skjønner du, Pancho?
Jeg sa det, du blir aldri kvitt oss!
Nei! Ikke sånn!
- Fran. - Hva? Nei!
Våkne.
Det er en politibil utenfor, jeg er redd for å gå ut.
- Gå og se hvem det er. - Greit.
Herregud.
Hva skjer? Hvorfor alt bråket?
Beklager å forstyrre deg så sent, men vi trenger virkelig din hjelp!
Hva skjedde?
De tok idioten Rufino, som solgte narkotika på torget,
og fetteren din Reginito vil fengsle ham.
Problemet er at det er hans sjette lovovertredelse.
Den apen vil sende ham til et føderalt fengsel.
Hvis han gjør det, vil ingen mengde gull få ham ut.
La meg snakke med Reginito. Er det mulig?
Måtte Gud velsigne deg!
- Jeg kommer straks tilbake. - Tusen takk.
Du er en så bra mann.
God kveld, politisjef.
Hva skjer? Fortalte foreldrene dine deg hva broren din gjorde?
Ja. Det er derfor jeg er her.
Er det noen måte å klarne opp i dette på?
Hør her, Pancho. Forbrytelsene han er siktet for er kjempealvorlige.
Jeg kan ikke slippe ham for under 10 000.
Bror! Min sjelebror! Du er en så bra mann,
betal ham det han vil ha, jeg lover å betale deg tilbake.
Jeg har bare 3000, så det er opp til deg.
- Ta det, eller la være. - Pokker, Pancho.
Du utnytter meg fordi vi er i slekt.
Slipp ham ut.
Takk, bror.
Alvorlig talt, takk. Du er en engel.
Jeg lover å betale deg tilbake. Jeg gir deg det dobbelte!
Kom igjen, gutter!
God morgen, syvsover. Hvorfor er du oppe så sent?
Hva mener du?
Dere holdt meg oppe hele natten.
Kan jeg lage frokost til deg?
Egg? Chilaquiles?
Jeg vil ikke ha noe. Hør etter, så du kan si det videre.
Jeg ønsker ikke noe fra dere, og håper på det fra deg også.
Når alt blir ordnet med notaren, drar jeg for godt, hørte du meg?
God morgen, sønn!
Hva har skjedd med ham?
Det er sikkert noe han spiste.
Jeg vet hvordan han kan muntres opp.
Følg meg, sønn.
Beklager, bror! Jeg skammer meg sånn.
- Jeg visste ikke at du var her. - Det går bra, jeg er straks ferdig.
Hør her. Vi er så takknemlige for det du gjorde i går kveld.
Rufino og jeg vil vise hvor takknemlige vi er.
Ikke tenk på det. Med litt hell betaler han meg tilbake en dag.
Hvorfor vente? Rufino sendte meg for å gi deg et forskudd.
Herregud.
Hva synes du?
Faen heller. Hvorfor ikke?
Kom hit.
- Kom igjen. - Vent.
Ja.
Å, ja.
Kom igjen.
Drittsekker.
- Pancho. - Hva er det, skatt?
Kan du ikke gå til notaren? Vi har ventet hele dagen.
Dra hvor eksakt?
Det begynner å bli mørkt, og veiene er utrygge.
Husker du din venn Mapache og mennene hans?
- Jeg venter. - Ok.
Der er han.
Han er her.
- Safen er her! - Hjelp meg med bagasjen, Lupita!
Safen er her!
Lupita.
God ettermiddag, Reyes.
God ettermiddag. Jeg er glad for at du endelig kom.
Beklager forsinkelsen.
For å være ærlig, er det ikke lett å flytte dette monstrumet.
- Jeg ser at den er enorm. - Ja.
- Har du legitimasjon? - Selvsagt.
La meg se.
Hva skal vi gjøre?
- Perfekt. - Takk.
Foruten safen,
må jeg gi deg dokumentet og et brev bestefaren din etterlot til deg.
Ja.
Hvor skal vi gjøre papirarbeidet?
Dere kan gå inn i spisesalen.
Nei takk. Vi må være alene. Hit.
Gutter, ta ned safen!
Hold et øye med dem.
Få dem til å ta safen i rommet vårt. Den får ikke plass i bilen.
- Vi finner på noe. - Ok.
Denne veien.
Mine herrer? Følg meg.
Denne veien.
Takk.
Flytt dere, barn.
Rufino, Hilario, Rosendo!
Hjelp dem.
Hva tror du er i den store safen?
Hvem vet? Men jeg skal finne det ut.
Flytt deg, Cruz! Du hjelper ikke.
Kanskje vi kan feste den til taket på bilen eller noe?
- Taket vil kollapse. - Her kommer den.
- Hvordan skal vi ta den hjem? - Forsiktig med platene!
Den er på kanten.
Kom igjen!
Takk, gutter.
- Får jeg låne pennen din? - Ja.
- Her er hele mappen. - Takk.
- Din bestefars brev. - Jeg setter pris på det.
- Pennen din. - Greit.
Jeg håper jeg kan gi deg et råd.
Etter min mening bør du være kjempeforsiktig.
Om du bare visste om halvparten av det jeg har sett,
eller hva noen familier er i stand til på grunn av arv,
- da hadde du tatt imot rådet mitt. - Takk.
Du skal få være i fred.
- Unnskyld meg. - Vær så god.
- Vær så snill. - Rydd veien.
Lupita, får vi være i fred litt?
- Ja. - Trenger du hjelp?
- Kom igjen, Pancho. - Unnskyld meg. Takk.
De stopper ikke.
Barn, lukk vinduene. Sørg for at ingen ser det.
Sørg for det, barn.
Ja, pappa.
"Kjære Pancho, hvis du leser dette, er jeg trolig død og brenner i helvete.
Hvis drittsekken Buendía fulgte instruksjonene mine,
er hele eiendommen din.
Nå står du nok foran safen.
Dette er instruksjonene for å åpne den. Følg dem nøye,
og gjør deg klar for det du er i ferd med å se."
Hjelper du meg?
Her kommer det.
Venstre, 42.
Høyre, 84.
Venstre, ti.
Jeg har det.
Høyre, 31.
Bare søppel.
- Gi meg det. - Søppel.
Bestefars bein.
- Herregud. - Det stinker.
Skitne, gamle mann.
Gi meg den.
- Pancho. - Søppel.
Bestefars pistol.
Hvor mange kan han ha drept?
- La oss legge den vekk. - Ja.
Jeg tar den.
- Se, noen armbåndsur. - Klokker.
Hans gamle medaljer. Vi får kanskje noen penger for dem.
Skikkelig vintage.
Hører du det, Mari?
Faens bestefar.
Jeg visste at han hadde noe, men ventet aldri dette.
Mari!
- Jøss! - Skynd deg!
Pancho!
Det er vakkert.
Jævla bestefar!
Det er det vakreste jeg har sett.
Hvor mye tror du det er verdt?
Tjue millioner pesos, bare myntene.
Barrene er trolig 1,5 millioner pesos hver. Vi er rike, Mari.
Ikke rike, Pancho. Vi er millionærer!
Herregud.
Vi kan betale gjelden vår og kjøpe et hus, en bil.
- Vi kan forandre livene våre. - Ikke bare det, skatt.
Vi kan endelig forandre vår sosiale status.
Hva gjør de?
De friker ut, safen var full av gull!
De tar det tilbake i safen.
Er vi rike, pappa?
Ja, sønn! Vi er rike!
Prøv å telle barrene.
Tjue eller noe.
Pluss en rekke klumper, på kanskje en kilo hver.
Og mynter! Mange mynter.
Er det nok mynter til alle?
Definitivt.
"Uansett, kjære Pancho, jeg sier adjø til deg og ønsker deg det beste,
og håper at du kan fortsette å gjøre ære på Reyes-navnet.
Med all min kjærlighet, Francisco.
P.S. Som et tegn på kjærlighet og takknemlighet,
håper jeg at du kan bygge et større og bedre mausoleum enn Benito Juárez sitt.
Vær forsiktig med slektningene dine."
- Ta det i safen. Jeg snakker med dem. - Ja.
Pancho kommer!
Oppfør dere naturlig. Vent på at han forteller nyhetene selv.
Skynd deg, Socorro.
Hva skjer?
Hvorfor ser dere så alvorlige ut?
Ingenting, sønn. Vi snakker bare.
Vi er triste på grunn av hvordan ting gikk for dere.
Så vi ville si unnskyld før dere drar.
- Ikke sant, folkens? - Ja.
Det går bra, Pancho. Tilgi oss.
Ikke bekymre deg.
Tid og avstand leger alle sår.
Jeg kom bare for å si at vi drar i morgen tidlig.
Bli noen dager til. Jeg lover at vi ikke skal plage deg.
Beklager, mamma. Jeg har bestemt meg.
Tro meg, jeg er lei meg for hvordan ting ble.
Mari og barna hilser og takker for gjestfriheten deres.
Fra bunnen av mitt hjerte, takk for alt. Takk, og jeg ønsker dere alt godt.
- Sønnen min... - Hei, Pancho.
Bare så jeg ikke må ta nysgjerrigheten med meg i graven,
hva var i bestefars safe?
Akkurat det du trodde, bestemor.
Gamle brev, bilder, underbukser, en bh og noen billige smykker.
Ikke vær redd, jeg lar den stå åpen, så dere kan gå gjennom den.
Høres bra ut, kjære.
Ha en god tur.
Takk, bestemor.
- Gud velsigne deg. - Ha det.
- Ha det, barn! - Ha det.
Den hyklerske sossen!
Like smålig og miserabel som bestefaren!
Greit, folkens.
Hva nå? Skal vi bare sitte her og se Pancho ta gullet vårt?
Nei!
La oss vise ham hva Reyes-familien er laget av!
Ja!
Pancho! Kom fort!
Bilen din brenner!
Åpne!
- Åpne! - Jeg kommer!
- Hva skjer? - Bilen din brenner.
- Hva? - Jeg vet ikke hva som skjedde.
Bilen! Pancho!
Kom hit, barn.
Så du noe?
Nei, jeg sov i låven.
Plutselig ble dyrene gærne.
Jeg kjente røyklukt og løp ut.
Og jeg så bilen din brenne.
Da løp jeg for å si det.
- Lyver du? - Nei.
Se meg i øynene!
Jeg sverger på at jeg ikke lyver!
Jævler!
De vil angre på dette! Jeg skal få alle i fengsel!
Mari, sjekk der. Sjekk huset.
- Forsiktig. - Egoistiske svin.
Faen heller!
Kom ut! Hvor er dere?
Sjalu lasaroner!
- Ingen er her, Pancho. - Ingen er her!
Jævlene gjemmer seg, de pønsker på noe.
- Skatt, bli med meg. - Ok.
Lupita, bli her og hold vakt. Om du ser noe rart, let etter meg.
- Ja. - Så fort som mulig!
Jeg er straks tilbake, søtnoser. Ikke vær redde.
- La oss gå. - Vær forsiktig.
Å brenne bilen hans var en strålende idé.
Dette er hva jeg tenker.
Hvorfor kidnapper vi ikke Panchos barn og krever skatten som løsepenger?
Jeg kan passe på barna.
Ikke vær dum, Ambrosio!
Hvis vi kidnapper barnebarna mine, vet de at det var oss.
Vi kom til deg fordi du kjenner din bibel, og den greia er full av sjuke ideer!
Hva med å forgifte dem slik St. Elisja forgiftet sønnene sine?
Eller ta dem over kull, som St. Lavrans?
Hva om vi spør Regino? Han har kanskje noen ideer.
Er du gal, Lola?
Hvis Regino finner ut om skatten, finner han en måte å beholde alt på.
Vi må bestemme oss for noe i dag.
Med den formuen, kan Pancho kjøpe 100 biler.
Hvordan skal vi ta med dette til Mexico by?
Ikke bare veier det et tonn,
vi kan ikke ta det på en buss og risikere formuen.
Vi tar ikke buss.
Vi må gjemme skatten fra de gribbene.
Ok, og så?
Vi drar til byen i morgen,
kjøper en ny bil og henter gullet.
Og drar hjem igjen.
Hvor kan vi gjemme det uten at noen ser noe?
Mari...
Jeg har planlagt alt.
Jeg tar denne, for sikkerhets skyld.
Jeg synes synd på de av slektningene mine som prøver seg på noe.
Slik bestefar Francisco hadde gjort,
vil jeg gi dem en kule i hodet.
La oss gå.
Lupita.
Lås døren, ikke åpne før vi er tilbake.
- Ja. - Oppfør dere, barn.
Hør på Lupita. La oss gå.
Jeg lover at samme hva som skjer, drar vi aldri tilbake til Prosperidad,
og vi vil aldri møte den fæle familien min igjen.
Hva om vi brenner føttene deres, som Cuauhtémoc?
Hva om vi bare dreper dem og begraver dem bak huset?
- Ikke drep dem, pappa! - Ikke som en spøk engang, Rufino.
Vi er av samme blod som Pancho og familien.
Den som skader dem, vil stå til ansvar for meg.
Hva skal vi gjøre, da?
Dere er alle idioter.
Vi håndterer det på gamlemåten, som under revolusjonen.
Vi tilhører de edle massene, og vi er flere enn de arrogante drittsekkene.
Vi går inn i Panchos rom og tar safen.
Hvis han tar oss på fersken, sier vi at vi ville se på bestefars bilder,
for vi savner ham sånn.
Hva synes dere?
Mamma, du er en helgen.
Mamma.
Det er nøyaktig 27 trinn til tømmerstokken som peker mot lyktestolpen.
- Skal vi forlate alt gullet? - Ja.
Jeg ser at familien min har blitt gærne, så det er best å fjerne fristelsen helt.
Hvis de brente bilen vår, kan de finne på alt.
La oss gå.
- Går det bra? - Ja.
Går det bra?
Hva skjedde her?
Han skjøt meg!
Hva skjedde?
Lupe!
Han skjøt meg i armen!
Lupe?
Reis deg, Lupe.
Mamma!
Han er død.
Morder!
Pokker ta deg, Pancho!
Du drepte min Lupe, drittsekk.
Du drepte ham!
Morder!
- Pancho. - Hjelp ham.
Lupe!
La meg hjelpe deg, Socorro!
Alt vil ordne seg, kjære!
POLITI
AMBULANSE
Det ordner seg, kjære!
Det ordner seg!
Beklager, Pancho. Du er ferdig.
Ingen pengesum vil få deg ut av dette.
De brøt seg inn i rommet mitt! Det var selvforsvar.
Husk at jeg har lest opp rettighetene dine,
så alt du sier kan bli brukt mot deg. Vi tar imot forklaringen din snart.
Nei!
Én til.
Det holder, la meg prøve igjen.
Sånn ja, pappa.
Kom igjen!
Kjør på!
Den er umulig å åpne.
Har dere sjekket om safen er ulåst?
Jeg sa det til dere!
Er det en pistol til der?
Kanskje en revolver?
Ingenting! Faen!
Jeg visste at Pancho var smartere enn resten av oss.
Gud straffer oss.
Sånn går det når vi er grådige.
For en tragedie!
Hvis skatten ikke er her, hvor gjemte Pancho den?
Hvem vet? Og etter i går kveld forteller han aldri det.
Hva nå?
Vi bør prøve å være der for Jacinto.
Jacinta, mener jeg!
De må ha frigitt Lupes kropp nå.
- Han burde ikke være alene. Hun. - Ja.
Eller de?
La oss gå.
Greit.
Mamma. Blir du med til kirkegården?
Hvorfor skal jeg gå i den drittens begravelse?
Hvis det er noe positivt ved det,
sier jeg at Pancho gjorde oss en tjeneste ved å drepe den halliken.
Han var verre enn gonoré.
- Pass på barna, da. - Greit.
All dramatikken er ikke bra for dem.
Gi Jacinta en klem for meg.
Greit, mamma. La oss gå.
Jeg sverger på at det var selvforsvar.
Jeg tror deg.
Greien er at mord,
tross formildende omstendigheter,
fører til full sak.
Hvor lenge vil rettssaken vare?
I denne byen,
seks til åtte måneder før vi får en dato for rettssaken.
Jeg skjønner.
Hvis jeg blir funnet skyldig, hvor lenge må jeg sone?
Det spørs på dommeren.
Men etter min mening trolig minst tre til fem år.
Tre til fem år?
Det er ikke inkludert de andre folkene du skjøt.
Ingen vil tro det var en ulykke.
Fem år? Vær så snill!
Jeg trygler deg om å hjelpe meg med å komme ut herfra.
- Du vet at jeg elsker deg. - Ja.
Heldigvis, i dette landet finnes det ikke noe som ikke kan løses med mye penger.
Hvor mye tror du bestefar etterlot til deg?
Inkludert det i safen.
Du vet om bestefars skatt?
Denne byen har mange tyver, men ingen hemmeligheter.
Jeg vet at det er en formue.
Vel...
For å være ærlig er det vanskelig å si.
Jeg fant noen gullklumper og -mynter.
Jeg vil si at det er rundt...
tre eller fire...
fem millioner maks.
Det er alt?
Gudfar...
Jeg sverger.
Jeg tror deg.
Kona di venter utenfor. Be henne levere det så snart som mulig.
I mellomtiden vil jeg se hvordan jeg kan hjelpe deg.
Hele skatten?
Jeg trodde presidenten hadde fjernet korrupsjon.
Du fornærmer meg.
Det er ikke til meg!
Det er mange folk som ikke er forpliktet til forvandlingen av landet!
Tenk på alle bestikkelsene.
Til dommeren, departementet, justisministeren.
Jeg må kanskje låne deg penger for å hjelpe deg.
Tilgi meg.
Jeg sverger på at jeg gir deg hele skatten,
men du må hjelpe meg med å komme meg ut.
Veldig bra.
Be kona di om å ta den med,
og jeg tilkaller noen kontakter for å få deg ut herfra.
Takk.
Gud velsigne deg.
Han er din.
Faen heller.
Jeg åpner porten.
Her.
Gjør noe.
Sånn.
Pancho.
- Pancho. - Du har en gjest.
Min kjære!
- Hvordan går det, min kjære? - Min kjære.
Jeg er bekymret, desperat.
Hvorfor hyrer vi ikke en advokat?
Tenk hva slags advokat vi hadde fått i Prosperidad.
Så hva er planen?
Jeg må gi gullet til onkel Regino.
- Hva? - Jeg vet det.
Jeg liker det ikke. Hva om vi gjør det, og du må bli her?
Jeg kan ikke være i dette hølet i fem år, Mari.
Vi må ta en sjanse.
Jeg håper du har rett, for jeg blir ikke her så lenge.
Jeg vet det.
- Hent spaden. - Ja.
Og grav ut skatten.
Men bare ta ut en veske.
La resten ligge. Dette er kjempeviktig, vær forsiktig med de gribbene.
Pancho!
Ingen hvisking, sier reglene. Slutt.
Barna?
Utenfor, de venter med Lupita.
De slapp dem ikke inn, besøkstiden er over.
Greit.
- Gjør det jeg sa. - Ja.
Skynd deg, så kommer jeg kanskje ut i dag.
- Ok, kjære. - Ja.
Jeg elsker deg.
Det er en bra plan.
- Ok. - Vær forsiktig.
- Vær så snill, skynd deg. - Ok, Pancho.
Hei.
Vet du hvor mange år
morderbarnebarnet mitt får?
Gamle hurpe.
Hjelp meg, barn. Du også, Lupita.
Vi henter noen ting.
Brayan!
Kom hit.
Hva er det, bestemor?
Gå og se hva de gjør.
Bli med meg.
16, 17, 18, 19, 20,
21, 22, 23, 24,
25, 26, 27...
Mot lyktestolpen.
Jeg håper det er her.
Hjelp meg, Lupita. Gi meg spisshakken.
Ja, frue.
Barn, finn noe som kan hjelpe meg.
Ja, mamma.
- Hva ser vi etter? - Ikke spør.
- Mamma! - Bare hjelp til.
Forsøk.
Sånn.
Sånn, ja.
Jorden er kjempehard.
Prøv spisshakken.
- Igjen? - Ja.
Vi må løsne den.
Kom hit, barn.
Fortsett.
Hjelp meg med å finne noe.
Hvis vi klarer det, får alle en dollar.
Kom igjen!
Det er hardt.
- Vent. - Grav videre.
Du også.
Madamen har blitt gal, hun graver hull overalt.
Jeg tror hun ser etter onkel Panchos skatt.
Løp til kirkegården og si det til bestefaren din.
Ikke la noen andre høre deg!
- Skynd deg! - Ja, bestemor.
Onkel.
Vi burde alle ha lært en lekse fra det som skjedde.
Herren jobber på mystiske vis.
Som med Sodoma og Gomorra, har Gud straffet grådigheten deres.
La oss be.
Hill deg, Maria, full av nåde,
Herren er med deg, velsignet er du
og velsignet er ditt livs frukt...
Hei, Ambrosio! Hvor er minnetalen?
For den halliken?
Hvem betaler, Rosendo?
Dere burde være takknemlige for godviljen min og at jeg leser bønneboken med dere.
Lupe!
Ta meg med deg!
Jente.
La oss be, for faen!
Hill deg, Maria, full av nåde...
De ser etter skatten. Gå tilbake.
Løp tilbake.
De ser visst etter skatten, gå tilbake.
- Fader vår... - De ser etter skatten.
Skatten.
- Hva er galt, mamma? - Skatten.
Hill deg, Maria, full av nåde, velsignet er du iblant kvinnene,
- og velsignet er ditt livs frukt... - Hvor gikk alle?
Jeg beklager for familien min,
men Mari leter visst etter skatten, og alle gikk for å se på.
Hvil i fred, amen.
Min datter, det var alt fra meg. Bli hos mannen din.
Jeg skal til huset for å forhindre nok en tragedie.
- Onkel... - Gud velsigne deg.
- Sees, Jacinta. - Socorro!
- Gud ha nåde! - Jenter.
Bartola, hjelp meg.
Vent på oss.
Vi kommer også.
Skatt, jeg kommer snart tilbake.
Du kjenner de rasshølene. Hvis jeg ikke kjapper meg, tar de alt.
I korsets navn.
Vent på meg!
Hva skjer, Mari?
Kan vi hjelpe deg?
Å, Rosendo.
Vi begravde skatten her, men jeg finner den ikke!
Hvis vi ikke gir Regino skatten, slipper ikke Pancho ut av fengsel.
Herregud.
Hvorfor markerte dere ikke stedet?
Vi gjorde det, men vi finner det ikke. Det var mørkt, og jeg så ikke.
Alt så annerledes ut, nå har jeg gått meg vill.
Ikke bekymre deg.
Hvis alle bidrar, finner vi det fort.
Kom igjen.
Gå til huset og hent spader, spisshakker,
hakker, trillebårer. Svigerdatteren min trenger hjelp!
- Ja, pappa. - Skynd dere!
La meg hjelpe deg.
Ta en pause.
En, to, tre, fire, fem...
Mari.
Min kjære.
Hva tok deg så lang tid?
Det var et mareritt å finne skatten.
Først fant vi den ikke.
Takk Gud for at familien din hjalp meg, til slutt fant vi den.
Du er i hvert fall her nå, snart er det over.
- Jeg vet det. - Få se.
Mari.
Hvor er gullet? Det er bare steiner.
Å, Fran.
Tilgi meg. Men jeg har bestemt hva jeg skal gjøre med gullet.
Det jeg alltid har drømt om.
Hus, biler, juveler, yachter, klær.
Mari, ikke gjør dette mot meg!
Unnskyld, men en mulighet som dette
kommer bare én gang i livet,
og dette er min mulighet.
Ha det.
Nei, Mari.
Ikke gjør dette mot meg, Mari.
- Ha det. - Mari, ikke gjør dette!
Mari! Nei!
Nei!
Hva drømte du? Du ropte.
Ikke noe, betjent.
Noe nytt fra kona mi eller slektningene mine?
Nei, ingenting.
Takk.
Hva skjer? Hvorfor alt bråket?
Har du ikke hørt det?
Rosendos sønn har åpenbart begravd en stor skatt på eiendommen.
- Den som finner den først, får halvparten. - Hva om noen finner den og ikke sier det?
Vel, da beholder de vel alt.
- La oss prøve. - Kom igjen.
- La meg se hvem som finner den først. - Greit.
- Grav dypere. - Hva faen?
Er ikke armen din skadet?
Jobb nå!
- Kom igjen. - Gi den til meg.
Hva skjer?
Funnet noe?
Ingenting, Rosendo.
Med alle disse folkene som lager nye hull, finner vi den kanskje aldri.
- Stedet er ikke gjenkjennelig. - Ikke bekymre deg.
Vi kjenner alle, de er ærlige folk.
Jeg sørger for at vi ikke stopper før vi finner skatten.
Mari, min kjære. Jeg har med mat og vann til deg.
Hva om vi ikke finner den og Pancho må sitte i fengsel i fem år?
Herregud. Han må være desperat.
Jeg skal finne stedet nå.
Med en gang!
Noe nytt fra kona mi?
Ingenting.
Faren min var sint for forsinkelsen.
Hva tar henne så lang tid?
Ryktet sier at skatten er borte. De finner den ikke.
Hva om du slipper meg ut, så jeg kan finne den selv?
Er du sprø? Hva om du ikke kommer tilbake?
Glem det!
Kan du spørre gudfaren min?
Jeg gjorde det, og han sa
at hvis de ikke finner skatten innen 24 timer,
ender du i statsfengselet.
Du er advart.
Faen heller!
Hva kan ha gått galt?
Her er noe!
Få se.
Ta den med hit.
Det er Fulgencios hodeskalle.
Se.
Hvordan ser du det? Det kan være hvem som helst.
Hva med dette?
Jeg var der da faren din skjøt ham i hodet.
Jeg kjenner lukten hans ennå.
Hvem var denne Fulgencio? Hvorfor skjøt pappa ham?
Han var kjæresten min.
En dag tok faren din oss på fersken,
så han skjøt ham åtte ganger, men dette var det avgjørende skuddet.
Hvor skal du?
Dette er sprøtt.
Vi gravde ikke så dypt.
Vi finner den neppe snart, kanskje aldri.
Jeg burde dra til Pancho og fortelle ham om situasjonen.
- Kanskje han har en idé. - Ikke bekymre deg.
Jeg sverger på Reyes' navn
at jeg vil grave til jeg finner den, samme hvor lang tid det tar.
La oss gå, barn.
Kom igjen.
Min kjære.
Våkne opp! Vi har så vidt begynt!
Kom igjen, Rufino, Hilario, Socorro, Jacinta!
Du også, Bartola! La oss jobbe.
Vi er slitne, pappa!
Jeg vet ikke min arme råd.
Jeg kan ikke bli hos familien min. De er grusomme, Pancho.
Bare ta med barna hjem.
Jeg kan ikke forlate deg her!
Hvis du returnerer til byen, får vi flere alternativer.
Vi kan få et lån, pantsette noe, hyre en god advokat.
Du må si til Jaime hva som skjer.
Det siste jeg trenger er å miste jobben min.
Pancho, jeg kan ikke forlate deg her.
Barna blir ikke glade for å dra hjem uten faren sin.
Greit, barn.
Hva vil dere?
Vil dere dra hjem med Lupita og mamma?
Eller bli hos besteforeldrene deres og vente på at pappa slipper ut?
- Jeg vil dra hjem i dag, pappa. - Jeg vil ikke bli i denne vemmelige byen.
- Se. - Pancho, gå tilbake.
Jeg skal la dere ta farvel.
Det holder.
Ikke glem hvor mye jeg elsker dere.
Ikke glem det.
Ja, jeg husker det.
Ha det.
Ha det, min kjære.
Ha det.
Si ha det til faren deres.
- Si ha det. - Ha det.
- Ha det, pappa. - La oss gå.
Ha det, Rosendo og Dolores. Hils alle.
Jeg ber dere om å aldri forlate min Pancho.
Ikke bekymre deg.
La oss gå, Lupita.
Jeg beklager å si dette,
men jeg blir her.
Rosendito fridde, og jeg sa ja!
Har du tenkt gjennom dette?
Selvsagt.
Så vi blir slektninger snart?
- Gratulerer. - Takk, søster.
Vi sender bryllupsinvitasjon snart.
- God tur. - Ha det, Cati.
Ha det.
Ha det, Toni. Du kommer på besøk? Vær snill mot moren din.
La oss gå, barn.
Kom igjen.
Sett dere inn.
- Ha det. - Hei, mamma.
- Er Lupita tanta vår nå? - Er hun det, mamma?
Ikke spøk om det. Dere er døde om dere sier det til noen.
Måtte Gud velsigne dere!
Jeg beklager virkelig at du er i denne situasjonen.
Jeg snakket med dommeren. Han sa "ingen penger, sjanse".
Jeg har vært fengslet i mer enn ti dager!
Familien min har ikke sluttet å se etter skatten.
Bare slipp meg ut. Jeg sverger på at jeg vet hvor den er.
Skulle ønske jeg kunne!
De tidene er over.
Hvis dommeren finner ut at slektningen min fikk spesialbehandling,
sliter vi begge.
Jeg trygler deg.
Bare si hva du vil ha.
Hva som helst.
Bare få meg ut herfra.
Er du sikker, Pancho?
Hva som helst.
Jeg hadde solgt sjelen min til djevelen for å slippe ut herfra.
Betjent.
Send inn notaren. Be ham ta med kontraktene.
Se!
Onkel Pancho er her!
De slapp ham ut!
Bestefar! Bestemor!
De slapp ut onkel Pancho!
Pancho Francisco Reyes!
Så godt det er å se deg fri.
Du er bare skinn og bein!
- Kan jeg lage noe til deg? - Nei takk.
Hvorfor er du ikke tilbake i byen?
Vel. Jeg har flyttet inn til Rosendito.
Vi er forlovede og venter barn.
Gud skaper dem, og djevelen parer dem.
Hva skjer, Pancho?
Mistet du såpen i fengsel?
Eller klarte du å beholde familiens ære?
Jævla bestemor.
Greit, jævla soss.
Kom igjen.
Barn, kle på dere!
Hent spader og spisshakker. La oss hjelpe Pancho!
23, 24, 25, 26, 27.
Se!
Mari hadde rett. Det er riktig sted.
Hent spadene deres, og la oss hjelpe ham...
Jeg gjør det heller alene.
Hvis vi alle begynner å grave, finner vi den aldri i rotet.
Kan vi bli her og holde deg med selskap?
Moralsk støtte.
God ettermiddag, bestemor.
Fant Pancho skatten?
Ikke noe ennå.
Jeg tror gullet er borte for alltid,
og den tullingen har vrangforestillinger.
Ikke si det, bestemor. Han er fast bestemt.
Hvis Gud vil, finner han den en av dagene nå.
Pancho burde bare gi opp, dra hjem og la oss være i fred.
Vi har det bedre uten ham.
Du er alltid så slem.
Har du ingen gudsfrykt?
Dere burde frykte Gud!
Istedenfor å jobbe dere opp og frem som anstendige folk,
smisker dere med ham for å se om han kaster et bein til dere.
Kom igjen, jenter. Bønnene lager ikke seg selv.
"Kom igjen, jenter. Bønnene lager ikke seg selv."
Sønn, det begynner å bli sent.
Få deg litt søvn og fortsett i morgen.
Nei, pappa.
Jeg drar ikke før jeg har funnet skatten.
Jeg har en følelse av at jeg er nær.
Jeg er veldig nær.
Greit, sønn.
Vi sees i morgen, og lykke til.
Kjør på.
LA ESPERANZA
...i tilfelle han finner den.
Så tragisk!
Vi skal be for ham.
Stopp, sønn!
Vær så snill!
Vi kan ikke hjelpe ham mer.
Hill deg, Maria, full av nåde,
velsignet er du iblant kvinnene, og velsignet er ditt livs frukt...
Hellige Maria, Guds mor, be for oss syndere...
Gud, gi ham evig hvile, og la uendelig lys skinne på ham.
Måtte vår Panchos sjel
og de i skjærsilden, for evig hvile i fred.
- Amen. - Hei, Ambrosio.
Er det ikke litt voldsomt å erklære ham død?
- Sønnen vår lever. - Selvsagt har vi ikke erklært ham død.
Akkurat som St. Antonius, har Pancho djevelen i seg.
Det er opp til oss å redde sjelen hans.
Legen sa at det fortsatt er håp.
Dolores, 20 dager og netter uten mat og søvn,
gravende på det helvetes hullet.
Ligger der ti dager som St. Simon.
Tror du virkelig at han vil våkne?
Hva med et mirakel?
Om noen skal tro på dem, er det deg.
Rosendo, ikke vær naiv.
Gud gir gode folk mirakler, og i denne familien
vil kanskje bare ett av barna unnslippe helvete.
Hold kjeft, illevarslende fugl!
Herregud, så tragisk.
Hvorfor skjedde dette med oss?
Gud, vær så snill...
gi oss et mirakel.
Jeg drar.
Jeg drar herfra, tilbake til familien min.
Det er et mirakel!
- Et mirakel! - Velsigne Gud.
Beskytt ham, Jesus.
- Ha det, bror. - Gud velsigne deg.
Takk for alt. Du er en bra mann.
Hils til familien din.
Vi sees i bryllupet.
Beklager at jeg sviktet deg og Mari.
Jeg snakket med søsteren min, hun kan hjelpe dere.
Ikke tenk på det. Vi finner ut av det.
Gud hjelpe deg og holde deg trygg.
Fortell Mari om mirakelet, så hun overveier det igjen.
- "De dunkle slurkene vil komme tilbake..." - Pancho.
Hvis du noen gang er i byen og føler deg trist, ring meg.
Min sjelebror.
Jeg ønsker deg lykke til. Håper du kan bygge opp livet ditt igjen.
Pancho.
Takk for at du kvittet deg med Lupe for meg.
Dette er alt jeg kunne få igjen av tingene deres.
Jeg elsker deg og savner deg.
Hils til niesen og nevøen min.
Jeg drar endelig, bestemor.
Du er vel glad for å bli kvitt overklassen.
Jeg har kanskje vunnet kampen, men jeg tapte krigen.
Bare for i dag,
la oss inngå våpenhvile, gi meg et kyss
siden jeg er sikker på at vi ikke vil sees igjen.
Ha det, bestemor.
Gud velsigne deg.
Ikke last oss for noe.
Kom tilbake snart.
Ikke bekymre deg, mamma. Alt er tilgitt.
Ha det, pappa.
Jeg ønsker deg det beste.
Jeg håper at du tilgir meg en dag.
Hva er det å tilgi?
Vi er velsignet som har en sønn som er så god som deg.
Jeg lover deg at selv om det koster meg livet,
gir jeg ikke opp før jeg finner skatten din.
Selv om det tar uendelig med tid.
Uendelig!
Ha det, pappa.
Ha det, barn!
Ha det, barn.
Ha det!
Ha det.
Lykke til.
Pancho.
Uendelig hjemlengsel
Invaderer tankene mine
Jævla bestemor.
Jeg vil alltid lure på om du gjorde dette med vilje,
eller om det var uflaks som ødela livene våre.
Men så godt som jeg kjenner deg,
er jeg sikker på at ikke noe av dette var tilfeldig.
Samme hvor du er,
er jeg sikker på at du ler høyt
idet du ser livene våre gå i stykker.
Til ære for minnet ditt,
og bedre enn mausoleet du så gjerne ville ha,
vil jeg gjøre noe som gjør deg stolt.
Noe du aldri vil glemme, bestefar.
Hva er dette, Pancho?
Drar du uten å si ha det?
Det er på tide å dra, forhåpentligvis for godt.
Fant du noe?
Nei.
For en skam.
Men jeg er glad du stoppet galskapen
og kom tilbake til fornuften.
Se.
Her er en kopi av kontrakten, godkjent av notaren,
om du vil se gjennom den.
Det trengs ikke.
Jeg ber dere bare om å ikke være for harde mot familien min.
Hva tar du meg for?
Pascuala er moren min.
Faren din er av samme blod som meg, og jeg elsker søsknene dine.
- Vi sees, politisjef. - Ha det, Pancho!
Nå tar vi farvel. Ta vare på familien min.
Ikke bekymre deg for det.
De fattiges velvære er myndighetenes prioritet.
Heldigvis er familien din på riktig side av historien.
De tilhører de edle, vise massene.
Lykke til.
Greit.
- Gudfar. - Ja?
Ikke ta dette på feil måte,
men av en eller annen grunn minner denne regjeringen meg om de tidligere.
Vel...
Jævla bortskjemte soss.
Nasjonen vil sette ham på plass.
La oss besøke familien og be dem om å dra umiddelbart.
- Greit, pappa. - Kom igjen.
Hei, pappa.
Lunsjen er klar. Skal vi vente, eller spise uten dere?
Kom igjen, sønn.
Fant dere noe?
Nei.
Jeg er sikker på at om vi graver videre, vil vi etter hvert nå Kina.
Kom igjen.
Forsiktig.
Late, udugelige drittsekker.
- Pappa. - Faen heller.
God morgen, mamma.
Er det alt som er igjen?
De har i hvert fall spist allerede, for vi har ikke noe igjen til i morgen.
Rosendo, jeg kan se etter noen kaktuser du kan spise.
Greit.
Pokker ta deg 1000 ganger, Francisco Reyes!
Alt dette er din skyld.
Håper du råtner i helvete.
Og jeg håper ditt bedritne barnebarn, Pancho, snart kommer dit også.
Det holder, mamma.
Hva er vitsen med å gråte?
Rosendo, kom fort! Nå sliter vi!
Kjapp dere! Vi er alle på vei til helvete!
Politiet er her.
Det må være Regino, som skal kaste oss ut.
Mamma, få pistolen din.
Jævel.
Onkel Rosendo!
Overgi deg på fredelig vis!
Kom igjen, barn. La oss konfrontere jævelen.
Overgi deg på fredelig vis!
Vi har en rettskjennelse om umiddelbar utkastelse!
Du er en idiot.
Du må drepe oss alle
før rasshølet av en far av deg får huset vårt.
Evakuer eiendommen!
Ellers bruker vi andre virkemidler!
Jeg gjentar!
Forlat det, ellers benytter jeg meg av politiet!
Ikke vær dum, Rosendo!
Ikke sett familien din i fare.
Evakuer huset umiddelbart,
ellers sender jeg inn politiet og får huset brutt opp.
- Ikke faen! - Å, nei!
Rykk frem!
Jævler.
Drittsekk!
Slipp meg!
Stikk herfra, jævler!
Drittsekker!
Pokker ta deg, jævla Regino!
Jeg sverger på pappas minne at dette ikke er over.
Før eller senere vil du og forræderen Pancho betale for denne dritten.
Kom igjen, sønn.
Alt dette er endelig vårt.
La oss jobbe.
Pris Herren!
Skatten borgermesteren lette etter, vi fant den endelig.
Rett under nesetippen vår.
Vi må si det til Reyes.
Reyes.
Gode nyheter.
Bli med meg.
Vi fant det du så etter.
Tusen takk!
Jeg visste at Panchos skatt ville dukke opp, før eller siden.
Nevøen din var veldig nær å finne den.
Han var en halv meter unna.
Noen er født uheldige.
Enig.
Jeg har enda bedre nyheter.
Jeg tviler på at de er bedre enn dette. Se hva nevøen din nesten fant.
En gullholdig åre i Esperanza-gruven.
Rosendo hadde rett hele tiden.
Det er nok blant de største årene som noensinne er funnet.
Pris Herren.
Min kjære Rosendo og Pancho!
Måtte Gud velsigne deg!
- Gud velsigne deg! - Unnskyld meg, borgermester.
Jeg har også noen dårlige nyheter.
Hva?
Du glemte kontrakten du signerte med oss.
Alt dette tilhører oss.
Nei!
Jeg signerte ikke noe!
- Gullet er mitt. - Jeg beklager.
Jeg beklager. Men loven er loven.
- Nei. - Du signerte en kontrakt.
Jeg skal skaffe et rettslig pålegg!
Gullet er mitt!
Det er mitt, alt er mitt!
Jævla meksikanere, alltid samme dritten.
Alex, tilkall ambulanse.
Borgermesteren har visst et jævla hjerteattakk.
Hvor lenge vil de holde oss innelåst her?
Det har gått over to måneder.
Hvem vet, Lola.
Jeg antar at Regino og Reginito glemte oss.
Vi blir kanskje her for alltid.
Slutt å klage.
Vi får i det minste tre måltider om dagen!
Greit, familie.
Ta tingene deres, dere slipper fri.
- Pris Herren. - Hei!
Hvorfor holdt møkkafaren din oss her så lenge?
Ikke vær respektløs mot meg, og ikke snakk dårlig om faren min.
Han er i en kritisk situasjon på sykehuset.
Jeg er midlertidig borgermester, jeg bestemmer nå.
Så dere bør kjappe dere
før jeg ombestemmer meg og gir dere to måneder til.
Nei.
Hva er det med deg, Ambrosio? Hvor er kappen din?
Jeg hørte Guds stemme igjen, som da jeg var barn.
Han sa: "Den romerske kirken er i ruiner.
Bibelen har alltid hatt svaret.
Jesus Kristus er frelseren vår."
Apokalypsen er nær,
så ta imot denne muligheten gitt dere av vår nye borgermester,
og gå ut i lyset før han ombestemmer seg, syndere!
Ut!
Jeg har sagt det før, denne familien er verre enn pesten!
ADGANG FORBUDT! USA-CANADA GRUVEDRIFT A/S
PRIVAT EIENDOM - HOLD DEG UNNA
Her.
Se, pappa. Du hadde rett.
Bestefars gruve inneholdt et fjell av gull!
Hva skal vi gjøre nå?
Stakkars Mexico.
Så langt fra Gud, og så nær USA.
Pokker ta deg, Pancho Reyes!
Vi har ikke noe hus, ingen drømmer, ikke noe håp.
Samtidig lever den drittsekken som en konge!
Francisco Reyes. Direktøren vil treffe deg på kontoret sitt.
Francisco Reyes.
Kan jeg gå?
Til direktørens kontor.
Kom inn!
Kom inn, Pancho.
God ettermiddag.
God ettermiddag, Norma.
Norma har sagt at du ville treffe meg. Hva gjelder det?
Først av alt, jeg er takknemlig for at du ville treffe meg.
Jeg er også takknemlig for sjansen til å fortsette å jobbe her.
Ikke takk meg,
takk Norma. Hun gravde endelig frem skatten sin
og overbeviste meg om å ikke sparke deg.
Takk, Norma.
Er det alt?
Jeg ville også spørre deg
om det er noen sjanse for at jeg kan få min gamle jobb tilbake?
Ikke kom med den dritten.
Vær takknemlig for at jeg ikke sparket deg, som du fortjente.
Etter å ha gått fra jobben din,
fortjente du å få skoavtrykket mitt på ræva di.
Heldigvis solgte jeg selskapet til de jævla gringoene.
De bestemmer hva de skal gjøre med deg.
Kan du anbefale meg til amerikanerne?
Be din jævla mor om å anbefale deg.
Eller kommunistpresidenten, som fattige som deg elsker sånn.
Godt at jeg emigrerer før han ødelegger landet,
og gjør det til Cuba eller Venezuela.
Hvis det var alt, pell deg vekk!
Verken jeg eller gringoene betaler deg for å stå og henge.
Takk for muligheten.
Takk, Norma.
Ikke noe problem.
Herregud!
Ikke klandre grisen, klandre de som forer den.
Hva skjer? Ser du hvor du endte? Sa jeg det ikke til deg?
- Det som går opp, må komme ned. - Hva?
- "Hva"?
- Faen ta deg! - Dra til helvete!
FOR ALLES BESTE, KOMMER DE FATTIGE FØRST
DET BLIR FLERE AV OSS HVER DAG!
FOR EVIG OG ALLTID, AMLO, PRESIDENT 2024-30
Hallo, familie. Jeg er hjemme.
Pancho, godt at du er hjemme.
En bit av taket falt av, og vi har nok en lekkasje.
Hvordan gikk det?
Ikke bra.
Jeg møtte Jaime, men han sa nei.
Vel. Sånn er livet.
- Jeg har en overraskelse. Ikke sant, barn? - Ja.
Overraskelse!
Hva skjer, Pancho? Hvorfor tok det så lang tid?
Jeg håper det er greit at vi finner oss til rette. Vi flytter inn hos deg!
- Nei. - Takk Gud for at du kom trygt hjem.
Skål, Pancho.
Ta en tequila for å ønske familien din velkommen!
Se, Pancho.
Jeg sa det, du blir ikke kvitt oss.
Ikke vær en snobb, kom og feir med familien din.
For din fiasko er vår lykke!
Skål for det! Lenge leve Mexico, jævler!
Lenge leve Mexico!
- Nei! Familien min! - Pancho!
- Faen, Pancho! Våkne. - Herregud.
Nok et mareritt?
Jeg hadde det verste marerittet noensinne.
Jeg har sagt det mange ganger.
Du må gå til en lege, dette er ikke normalt.
Slutt å tulle, og la meg sove. Jeg er så bakfull.
Herregud.
Pancho, vær så snill! Ikke vær hensynsløs!
Du bråker sånn, vi prøver å sove.
Pokker.
Tekst: Knut Normann