Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
КОРОЛЕВИ-ВТІКАЧКИ
Скажи щось, Марілу!
Прошу, пригальмуй!
Поверни мою маму, виродку!
О ні!
-Що ти робиш? Пістолет! -Ти божевільна.
Чудово.
Діти, ви спізнитеся!
МАРІЛУ
Мила, не бачила мого телефону?
Хто чіпав мої речі?
-Діти! -Я і не знаю, куди його поклав.
Що? Дякую.
У мене 80 зустрічей щодо виборів.
-Естебан сильний. Ми переможемо. -Чудово.
Що таке? Загубили щось? До роботи.
Не забудь обід. Узяв піжаму?
Гадаю, так.
Якщо Чарлі даватиме креветки, то не їж. У тебе алергія.
-Звісно. -Ні, я вже їду.
Друкуй десь 100 000 банерів. Чекай!
З річницею. Сьогодні о шостій. Не забудь.
-Косоокий? Не може бути. -Тату, я запізнююся.
-Із 700 фото вибрати те, де він косоокий? -Ти чому так вдягнулася?
-Піжама. -Я вечеряю з Еміліано.
-Ні, піди перевдягнися. -Мамо.
Раніше все було не так.
Раніше. У моєму віці ти теж фігню робила.
-Тихо. -Що таке «геймер»?
Не я винна, що ти не розважалася.
-Ага, відколи ти народилася. -Тебе хто питав?
Дурепа, яка це згадала.
Неважливо, скільки тобі років.
Життя — це пригода, і ніколи не пізно почати все спочатку.
Я як жінка й чоловічі жести роблю.
А ми боїмося їх…
Привіт, мила.
Пам'ятаєш Філі? У неї дислексія, проводила зі мною семінар з літератури.
Вона видала бестселер!
Така рада за неї.
Так.
На компі дивилася її.
ЕСТРЕЛЛА
Уяви, а якщо в мене візьмуть інтерв'ю? Клас!
А як там твоя книга?
Ніяк.
-Через кар'єру Естебана в мене немає часу. -Але в тебе є час на масаж, ботокс.
На бажані ним силіконові цицьки.
Пані, хірург може вас оглянути.
Ти зараз у хірурга?
Коли будете готові.
Слухай. Естебан каже, що стане губернатором,
а я маю бути гарною.
Слухай, Естрелло, я буду в підручниках з історії.
Твої цицьки будуть.
Чомусь про це ніхто не думає.
Таймер вийшов. Маю змити фарбу, бо вже пече.
-До зустрічі? Бувай. -Гаразд.
Бувай.
Осідлайте внутрішнього звіра
й розкажіть глядачкам,
що саме ви хотіли донести своєю книгою.
Що в кожному з нас сидить звір,
ваш вік не має значення,
адже ви — єдина, хто може розбудити сплячу левицю.
Зробіть це.
Саме так, тож пані…
Яка ж ти гарна.
Рожевий тобі пасує.
Раміро, де ти?
Якщо хочемо дитину, саме час зайнятися коханням.
Я вже тут. Утік з офісу. Маємо 15 хвилин.
-Чудово. Потрібно лише три. -Гаразд.
Швидше.
Так сексуально.
-Ми збуджені. -На 15 хвилин, три минуло.
-Почнімо. -Гаразд.
-Чудово. -Мені треба зосередитися.
Згадай про мої принади, про них.
-Так, вони класні. -Так? Що ще класне?
Ще класні…
Що ще?
-Твої очі. -Так?
А твої очі такі…
Як у твоєї мами.
Що?
Я не можу.
-Вибач, я не можу. -Чому?
Що означає «чому»?
Глянь на урну, на фото. Глянь.
Твоя мама наче з могили дивиться, як ми тут…
Забудь про мою маму. Чого ти хочеш? Що тобі треба?
Може, так?
-Спрацювало? -Так.
-Чудово. Часу немає. -Так.
-До роботи.
-Ні! -Мама!
-Ти її перекинув! -Ой.
-Але я… -Ні, мамо. Вибач.
Повірити не можу.
-Мамо. -Хосе.
О ні, бідна мама.
О ні.
-Мила, я мушу йти. -Що?
Маю забрати документи в Хосе.
І в нас зустріч з Естебаном за пів години.
Так я ніколи не завагітнію.
Вибач, мила. Я дуже тебе люблю.
У тебе на лобі моя мама.
Вибачте, пані.
Бувай, мила.
Дуже різні.
Чоловік мені сказав, що одна на нас, інша — на Кавказ.
Ця тверда, ця якась в'яла. Потрібна операція.
Асиметрія — інколи нормальне явище в анатомії.
Але ж груди?
Гляньте. Ця ж в'яла. Звисає.
Лід прикладайте тепер.
Слухайте, можна вставити імплантат з гіалуроновою кислотою.
-Найновіша розробка. -Гаразд.
Але використовувати я його можу з грудня.
Ні, який ще грудень?
Не можу. Вибори за два місяці.
У мого колеги в Мериді останній такий вашого розміру.
-У кого? -Я не розкажу про свого конкурента.
Лікарю, прошу. Чому ні? Ні!
Лікарю Клаудіо?
-Забагато ботоксу. -Вийдете на хвилинку?
-А губи? -Набряк спаде.
Ви дуже гарні. Я зараз прийду.
Лікарю, то в кого є імплантат?
Я ж казав, це конфіденційно, Петі.
Дякую, лікарю. Привітики.
Усе готово, так?
Усі 200 одиниць?
МЕРИДА, ЛІКАР МАНУЕЛЬ АЛЬВАРЕС
Естрелла, рада знайомству.
Але можна називати Зоря.
Ти на фото інакша.
Просто я пофарбувала волосся.
Я знаю, про що ти думаєш.
Колір шторок збігається з галявинкою.
Що ти п'єш?
Лимонад.
Лимонад? Ой, ці діточки.
Можна «Веселки»?
-Без проблем. -Дякую.
Гаразд.
Що ми святкуємо?
Найпам'ятніший день твого життя.
Документи біля входу. Спитай Марілу.
-Щойно приїхав. -Бувай.
ЗАХОДЬ…
Агов?
Уже йду.
Сідай на диван.
Нічого не кажи, мій Алі-Баба.
Не рухайся.
З річницею, милий мій.
-Ой. -Раміро!
-Ти що тут робиш? -Прийшов за документами Хосе.
-Чого не сказав? -Не я винен.
Геть, поки мої капці не полетіли прямо тобі в дупу!
Ой, око!
Вітаю!
-Принесла вино. -Ти пила? Тут пів пляшки.
-Не знаю. -Раміро дуже сором'язливий.
-Тому він тебе не зупинив. -Не згадуй. Як соромно.
Боже, що з тобою?
-Забагато ботоксу. -А губи?
-Набряк зійде. -Ага.
Який план?
Вино, покер, з жалем згадувати старі часи.
Ні. Чому я не зустріла вас у старшій школі?
Раніше нам було так весело.
Згадайте нас, коли ми ще не мали обов'язків і розтяжок.
І целюліту, так?
Пам'ятаєте, як ми хотіли в подорож?
Яку подорож?
Хотіли поїхати, утекти, не сказавши рідним.
Як весело!
Тоді з'явилися хлопці, чоловіки, діти.
За себе кажи.
Стільки спогадів!
-Це наш список справ? -Чекайте.
«З'їздити на пляж, станцювати стриптиз».
-Глянь. -«Автастопом».
«Рятувати тварин, накуритися».
«Бути бунтівницями».
«Сказати Антоніо Посадасу про почуття». Це хто?
-Ой! Антоніо Посадас. -Посадас!
Так, колишній хлопець Марілу. Вона збиралася вийти за нього до Хосе.
Він з дуже багатої родини.
У них мережа готелів. Не пам'ятаю яких.
-А що сталося? -Він розбив мені серце.
Одного літа ми посварилися, і він більше не писав.
-Я написала, він не відповів. -Узагалі.
Я знаю, що він поїхав жити у США. Більше про нього не чула.
Не чула, бо не хотіла дізнатися.
Знайдімо його. Гляньмо.
-Ти все знайти можеш. -Так.
Як його звати?
Антоніо Посадас Сервантес.
Тут ідеться про готелі. Так.
Власник мереж «Фієста Американа», «Лів Аква».
Він робить багато пожертв, хороша людина.
Це не точно. Не все золото, що блищить.
Ідеальний чоловік. Розлучений, без дітей. Ось інста.
-Гляньмо. -Пес є.
-Ого. -Марілу, ти диви!
Гляньмо. Він виголосить промову в Канкуні на вихідних
в одному з його готелів.
-Поїдьмо туди. -Не перегинай. Ми не можемо.
-Так. -Ми не заради нього поїдемо.
Ми поїдемо в подорож, як і хотіли.
Так, до біса чоловіків. Не скажемо їм.
Так можна й у Мериду заїхати за імплантатами.
Та не треба, ти й так гарна.
Непогана ідея. А я б розвіяла попіл мами на Карибах,
як вона хотіла.
Геть проблеми з мамою.
Так, чорт забирай.
Те, що потрібно. Так. Де моя склянка?
Неймовірні, бляха, пригоди. З моєю чудовою мамою.
-Ні чоловіків, ні дітей, нікого. -Так!
Голі!
-Може, не голі. -А навіщо?
Бо ми можемо.
-Що таке, милий? -Привіт, мамо, ти як?
-Ти сварився з Педріто? Як? Чому? -Ні, а нащо?
-Забрати тебе? -Що? Ні.
Звісно. Я вже їду.
Я маю бігти.
-Та ми ж подорож плануємо. -А як же наша подорож?
-А подорож? -Яка подорож?
Як же мої діти?
Лиши їх з чоловіком. Проголосуймо.
Їдемо за два дні. Нікому нічого не скажемо.
Ви серйозно?
-Ні. Руками? -Як завжди.
-Так, поклади руку. -Гаразд, так.
То так.
Та він і так знає, що ти хочеш розлучитися.
Розлучитися?
Фамело!
Я попросила пораду.
-Вибач. -Розлучитися, Марілу?
Ти розлучуєшся?
-Ні. -Усе гаразд?
У нас не все так добре. Він уже третій рік забуває про річницю.
Просто трохи його налякай, Марілу.
-Ні. -Так, ну ж бо.
Усе гаразд. Усе добре.
Маю іти. Хосе точно думає, що мені тепер соромно.
-Чому ти не сказала? -А я поїздку планую.
Люблю вас. Бувайте.
Бувай.
-Чому ти нам не сказала? -Бо я хороша подруга.
-Але ж ми поїдемо? -Звісно.
-Звісно.
Але без рук уже.
-Секрети чудово зберігаєш. -Вона розлучиться — мені кінець.
Твій кінець уже давно настав.
Ми в розподільчому центрі контрабанди, який було ліквідовано.
Ним завідував таємничий бізнесмен Ель Гавілан.
Одна з кількох компаній із сумнівною репутацією
Поліція не знайшла цього сумнозвісного контрабандиста зброї та работорговця.
Його мережа розширилася на південному сході.
-Милий. -Так?
У мені щось змінилося?
Кохана, ти підстриглася.
Я налисо поголилася і витратилася 200 000 песо з «Чорної» карти.
Класно, кохана. Ану…
Яка миліша?
Та, де ти косоокий.
Ти про що?
Та ну.
У мене ж… У мене ж тут очі косі!
Так, справді косі.
Хай там як…
Я ходила до хірурга.
Алло!
Класно, кохана. Зроби собі однакові груди.
Хосе, повернися в офіс і надрукуй інші.
-Які? -З дитиною.
У мене на тому фото очі косі.
Естебане, що ти робиш?
Я ж раніше їх тобі показував. Чого ти не сказала?
-То це тепер моя провина? -Наче в тебе купа справ.
Що?
Ти наче налякана.
Я не налякана, я насупилася,
але через ботокс не видно.
-Куди ти? Естебане, поглянь на мене. -Я дивлюся.
-Я хотіла дещо спитати. -Що?
Ми знову про собаку говоритимемо?
Ми не можемо її взяти. Ні.
Маю наглянути за Хосе в офісі. Крім мене, ніхто правильно не зробить.
Одні придурки навколо.
«…найдобріша у світі…»
ЯК ПОКРАЩИТИ СТОСУНКИ
ПЕТІ: Я ЗА, ПОДРУЖКИ. ЕСТРЕЛЛА: УРА!
ЕСТРЕЛЛА: ФАМЕЛА! МАРІЛУ!
Раміро.
Я розвію попіл мами.
-Коли їдемо? -Я поїду в Канкун з дівчатами.
Гадаю, час її відпустити. Ти що думаєш?
Звісно, час. І ми вдвох часу більше разом проводитимемо.
Так, щоб я завагітніла.
Так, щоб завагітніла.
Але до цього,
може, ми більше приділили б часу одне одному?
-Більше? -Так, більше.
Перші два роки нашого шлюбу ти провела з мамою.
Це зрозуміло. Вона хворіла.
Але ми без неї нікуди не їздили.
Вона померла, ми можемо подорожувати,
додати романтики.
Романтики. Ні. Ти знову кажеш, що я не романтична.
Чорт, та романтична я.
Я слухаю. Чого ти хочеш?
-Час провести разом. -Так.
Ти зайнята в офісі, а час, що в тебе лишається на нас,
ми витрачаємо лише на секс.
І я просто отакий.
Дивлюся на стелю і… Відчуваю, що мене використовують.
Це правда.
Заплачеш?
Бачиш?
Не смійся. Тобі байдуже.
Я довго відчував, що тобі байдуже на мене, я просто твоя цяцька.
Ось.
А тепер ти їдеш з подругами.
Так, розвіяти мамин прах. Ти ж цього хотів?
-Так. -Бачиш? Я тебе слухаю.
Я завжди тебе слухаю, коханий.
Я завжди тебе слухаю.
Ми їдемо на вихідних. Не кажи Естебану чи Хосе.
Це секрет. Пообіцяй.
На мізинцях.
Ні, я таке не люблю. Пообіцяй.
-Обіцяю. -Добре.
Якщо скажеш, я відріжу тобі яйця.
МАРІЛУ: ТИ ДЕ?
МАРІЛУ: ДІВЧАТА… Я ЇДУ З ВАМИ.
Я сумувала, красуне.
Усе буде добре.
Я не казала чоловікові.
-А ти? Добре. -Я теж.
Привітайтеся зі старою подружкою.
-Привіт. -Не зі мною.
З Кришечкою.
Хто хоче, щоб Фам вела?
Ви мене образили.
Команда у зборі.
Готові?
За найкращу пригоду в нашому житті.
Один, два, три.
Уперед, дівчатка!
Ну ж бо, Марілу!
Вона мертва.
-Ой. -Естрелло!
Естрелло!
Усе гаразд?
Боже мій.
Усе гаразд?
-Усе гаразд? Боляче? -Забилася?
Усе гаразд.
-Де забилася? -Допоможіть їй.
-Привіт. -Слава Богу. Усе добре.
Привіт.
Ні.
Ні, скасуймо все.
Ні!
Після цього нас ніщо не зупинить.
Чорт.
Так ми ніколи з міста не виїдемо.
-Кому сонцезахисний крем? -Мені.
На потилицю.
-Там, де лисина. -Дякую.
Знаєте що? Я піду гляну, що там.
-Де? -Прошу, Марілу, відчини двері.
-Обережно. -Чому б тобі тут не вийти?
-Так не було легше? -Так.
Як нормальні люди.
І треба було це все робити?
Так.
Привіт.
-Може, просто повернемося? -Ні!
-Пане, знаєте, що сталося? -Вантажівка з яйцями перекинулася.
Вантажівка з яйцями перекинулася!
Це не яйця, а кури.
Вони біжать сюди.
-Бляха, скільки їх. -Швидше, Естрелло.
Панічно біжать!
Швидше! Поквапся!
Немає часу!
Боже мій. Що сталося? Це був капець.
Як мило.
-І не думай, Патрісіє. -Привіт.
-Агов. -Привіт.
Ця кампанія нас прикінчить.
Що з твоїм оком?
Це від виконавиці танцю живота.
Клас.
Я цілу ніч працюю, а ти по стрип-клубах ходиш.
Та не ходжу. Це взагалі в тебе вдома сталося.
Я прийшов спокійно забрати папери, і вийшла та сексуальна танцівниця.
Дуже екзотична.
Я не хотів дивитися, але встояти не зміг.
Вона зняла паранджу, виявилося, що то твоя панночка.
Моя мама?
Марілу, дружина.
Марілу, моя дружина?
Марілу. Я дурень. У нас же річниця.
Я забув! Зачини двері, Раміро!
Голосуйте за Естебана Соса.
Гидота яка.
-І кури теж. -Він дуже гарний.
-Мені було так страшно. -Він на мене насрав.
Я завжди хотіла тваринку.
-Назву його Кентукі. -Кентукі?
Назви на честь того, що він принесе. Сальмонельозом.
Кен, з любов'ю.
-Так, класно! -Привіт, Кене!
-Він такий гарний. -Привіт.
Слухайте!
Наліво гляньте.
Ваші оченята зрадіють.
Капець, він схожий на Малума!
-Хто з них? -Ні, це і є Малума.
-Гляньте, у мене навіть мурашки. -З Малумою ніхто не зрівняється.
Дам 500 песо тій, хто змусить його повернутися.
-Гаразд. -Це неможливо.
-Ви такі нудні! Агов! -Ми побороли страх над тими курками.
Стільки м'ясця, а чоловіка в мене немає!
Естрелло!
Тепер ти. Ти ж хочеш. Я бачила твоє обличчя.
-Твоя черга. -Я це зроблю.
Ні, ти теж, Фамело?
Старі ішачки, тут свіжа кукурудза!
Її звати Фамела!
Фамела!
Краще… Отак. Треба так…
«О, Йоно!» — сказав кит, коли відчув, що той штовхає його в пупок.
Ви чули те ж, що і я?
-Та ми ж гарні. -Ми їх відлякали.
-Ти їх відлякала. -Але це не кінець.
-Хочете, щоб вас помітили? -Контролюй себе, прошу.
Так.
Операція «Зірка»!
Посміхніться для фото!
Вона ж гола!
Вона божевільна. Везу її до психушки.
Прикрийся. Не холодно?
Ні!
Я вільна!
Так, ви їхали зі швидкістю 140 кілометрів на годину, кидали…
Кидали сміття, поводилися аморально.
Вибачте, офіцере.
-Це образливо. -Так, нам шкода.
-Неприємно. -Вибачте. Більше не повториться.
Так.
Зрозуміло.
Куди ви їдете?
-На пляж. -За Зіполіте.
-На хрещення. -Нудистський пляж.
Не зарано ви роздяглися?
Пані, бережіть себе. Не можна чотирьом дівчатам на кабріолеті роз'їжджати.
-Новини не дивитеся? -Так, це небезпечно.
Дякуємо за турботу.
Ось ваш штраф.
Покажіть.
Офіцер Роберто Мартінес.
Я Естрелла, рада знайомству. Можеш звати мене Зорею.
Та не треба штрафу, Боббі.
Так.
Один з тих дивних моментів.
Дуже дивних.
Так, але не треба.
Дякую. Як мило. Так чесно.
-Такий добрий. -Приємно бачити чесних копів.
-Бережіться, дівчата. -Дякую.
-Тебе не помітив. -Назвав мене красунею.
Коли це таке було?
Оце так крик з радості.
-Ходімо. -Час настав.
-Вечірка тут. -Разом з Халіско.
Ти кинув гітаррон.
Вони ж п'янючі.
Знаю, але головне — сам жест.
Почніть з пісні про прощення.
Пробач, кохана
Прошу, забудь про ненависть
Прошу, пробач, до мене повернись
Карлітос.
Позви маму.
Скажи, нехай вийде.
Не можу.
Чекайте.
-Вона пішла. -Чому?
Чому пішла з життя вона?
Та прошу.
Я нічого не чую.
Якщо дозволите…
Якщо дозволять нам
Любитимемо одне одного
Я нічого не чую. Тихо!
Помовч хвилин хоч п'ять…
Бляха, та годі!
Так, припиніть.
Не бачите? Від мого друга дружина пішла.
Текіла не завадить.
Марілу!
Допоможіть знайти мою дружину.
-Будьте креативними. -Не бачили її?
-Огляньмо весь дім. -До роботи.
Може, вона ховається.
І нащо ж їй ховатися?
Колись вони посварилися, і мама сховалася в шафі.
А тато не помітив.
-Може, на веранді застрягла? -Справді?
-Що з твоїм оком? -Нічого.
-Тату. -Що ви робите?
Кохаються. Не видно?
Тату, заспокойся. Еміліано, мій хлопець.
Ніколи про нього не чув.
Пане, у нас серйозні стосунки. Ми вже давно разом.
Чотири місяці.
Зараз це довго.
-Сюди! -Ви знайшли її?
Сюди!
Ви знайшли її?
Я знайшов, чим можна похмелитися.
Будьмо!
Мама тебе покинула!
Що? Що ти сказав?
Що?
Так написано в записці.
ТАК НЕ МОЖЕ ПРОДОВЖУВАТИСЯ. СПРАВА НЕ В ТОБІ, А В НАС…
Ви розлучаєтеся?
Тепер усе ясно.
-Не відповідай. -А якщо щось із дітьми?
Тоді отримаєш смс: «Візьми слухавку. Карлітос помер».
-Це жорстко. -Є повідомлення від Естебана?
Немає, так?
Дивіться.
-Які милі козлики! -І не думай, Патрісіє.
Зупинись. Бідна дівчинка. Підвеземо її.
Жахлива ідея.
Так, а півня собі взяти — чудова ідея.
У вас просто немає доньок. Спинімося.
Боже, нарешті!
Я вже давно тут стою, і… Машини просто проїжджають.
У мене палець занімів.
Дякую. Їдете через Веракрус?
Так, підвезти?
-Марілу, ні. -Замовкни. Вона тебе почує.
Секундочку.
Та вона ж повія.
Секс-працівниця.
-Так. -Ні. Останнім часом це тренд.
Краще ми підвеземо, а не далекобійник чи вбивця.
На мене схожа, мене багато хто на своєму возив.
Забудьте. А якщо вона вбивця?
-Вона тебе почує. -Ні, я зачинила вікно.
Я все чула.
Ти нас уб'єш?
Які ви черстві. Сідай.
Як тебе звати?
Я Роза Марія Елізабет Хімена Ернан де ла Гарса.
Але це задовге ім'я,
тому можете звати мене Лолою.
-Я Марілу. -А та з гарним волоссям?
-Мене звати Естрелла. -Я Петі.
-А тебе? -А я за кермом.
Її звати Фамела.
А чому ви на літаку не полетіли?
-Через курку? -Це Кентукі.
-Ми подорожуємо. -Подорож чотирьох самотніх пані?
-Пані. -Це дуже небезпечно.
Та безпечно. Але коп сказав те саме.
Коп? Це був мексиканський офіцер. Точно мексиканець. Шкіра аж бронзова.
Від самої думки про це в мене мурашки.
Офіцер Роберто Мартінес.
Роберто Мартінес?
Ти його знаєш?
Ні. Просто звучить, ніби ім'я з мильної опери…
«Чого ти хочеш, Роберто Мартінес?»
Може, прискоришся?
Хочу почути гудіння мотора, відчути, як волосся розвівається.
-Поспішаєш? -У мене дуже важливий кастинг.
Я танцюристка.
-Зараз покажу, як пані женуть. -Ану.
-Ні, Фамело. -Так, пані.
Боже.
Ой.
ВЗАЄМНА СИМПАТІЯ!
Ні.
З жінками, які подорожують самі.
Я візьму тамалес.
Заберу всі.
Розслабся.
Не хвилюйся. Вони не підозрюють.
-Готово, пані. -Ви до неї дуже суворі.
-Вона танцюристка. -Та, що на столі танцює.
Дякую.
Звісно, ні.
-Забери решту. -Кентукі, хочеш пити?'
Гребінь уже сухий.
Господи.
-Нащо тобі пістолет? -З міркувань безпеки.
Смачні ж?
Так, там є бобові.
-Уяви, якби його побачив коп. -Не побачив же.
Віддай, Марілу.
Нащо? Ой!
-Ні, припини, Фамело. -Сміттєвий бак.
Ми його викинемо.
Ми не можемо… Я дружина політика.
Так, зв'яжуся, коли прибуду до гавані.
Не можу. Це дуже небезпечно. Хто б не носив зброю, нею скористається.
-Стривай. -Відпусти.
Дівчата!
Відпусти!
Я купила тамалес!
Я її вбила!
-Заради… -Боже!
Господи!
Боже, Естрелло.
Усе гаразд.
Так, офіцере. Так. Вони хочуть пограбувати крамницю.
Дякую, що врятувала моє життя.
-Дуриндо, нащо тобі пістолет? -Ага.
Ось. Зброя — витвір диявола.
У них є зброя.
Боже мій!
Не знаю. Червоне авто.
Кентукі!
Боже, малюче, ти що тут робиш?
Ну ж бо, милий. Ходімо.
Ось так, малюче.
Більше не чіпай мій пістолет.
Минулі події лишаться тут.
Ясно?
Веселіше, я не померла.
На щастя, мила дівчина врятувала мене.
Що? А тамале від шоку?
-Так, звісно. -Мені одне.
ВЕРАКРУС
Привіт.
Естрелла, рада знайомству.
Швидко попрощаюся, бо маю бігти на кастинг.
-Бувай. -Щасти.
-Ось. Візьми тамалес. -Дякую.
Мила моя.
Щасти з кастингом.
Бувай.
Я дуже втомилася. Ляжемо спати раніше?
Спати?
У гробу наспишся.
Та ну, Мерілу. У тебе така тонка талія в цій сукні. Я заздрю.
Це корсет. Я ледве дихаю.
Привітайтеся з моїм маленьким другом.
-Привіт. -Привіт.
Готові підкорити місто?
Так!
Чекай. Чудовий момент для уповільненої зйомки.
-Що? -Уповільнена зйомка?
Як у кіно.
У цю мить уповільнена зйомка.
Ось так. Один, два, три.
Патрісіє, усе гаразд?
Іще одна.
Отакої.
Спробуйте, це круто.
Ні.
Твоя черга.
Бах!
Усе гаразд?
Ой.
-Так болить… -Живіт. Ой.
Срані тамалес.
Поговоримо про злочинну банду,
яка пов'язана зі зброєю та контрабандою наркотиків.
Це пов'язані між собою злочинці, торговці людьми, якими керує Ель Гавілан.
Капець. У мене блювота була навіть під цицьками.
-Понюхай. -Жах який.
Досі смердить?
Так. Трохи.
Боже.
Уявляла своє життя таким?
Так.
Воно навіть краще, ніж я уявляла.
-Не віриться, що ми забрали курку. -Але пістолет, по-твоєму, це нормально?
Це талісман нашої історії.
-Раміро зі сміху помре, як почує. -Чи зі сміху, чи з ревнощів.
До поїздки він сказав, що хоче проводити більше часу разом
до народження дитини, бо весь час раніше я була з мамою.
Це правда.
Тобто так.
Ти шлюбну ніч з мамою провела.
-Ти ж сама бачила. Вона отруїлася. -Бо перепила. Вибач.
Так, але ти не думаєш,
що було б, якби ти зробила інший вибір?
Наприклад, якби я вийшла за Антоніо.
Щоразу, як його бачу, хочу спитати, що сталося.
Чому він так зник.
-Але… -Аж нерви здають.
Не бачся з ним, якщо не хочеш. Антоніо — не головне тут.
Трохи все ж головне, бо коли мене дратує Хосе,
то я думаю: «Якби ти знав, з яким я чудовим хлопцем зустрічалася».
-Постав чоловіка на перше місце. -Він каже, що я владна.
-Що почувається використаним. -Вибач, це правда.
Ти владна.
Тому ти не можеш завагітніти. У тебе високий рівень тестостерону.
Двадцять років тому
я подумала, що вийду за Хосе й житиму щасливо.
Пам'ятаєш, як він пісні мені співав?
Жахливі були.
Так, вони були жахливі, але я була його принцесою.
Не можу перестати все контролювати.
Треба повісити картину, я все сама зроблю.
Ні, Фамело.
Якщо треба повісити картину,
то скажи йому: «Коханий,
допоможеш мені повісити?»
Ні.
Подивися на нього і скажи: «Коли забиваєш цвяхи, у тебе так напружуються м'язи».
-«О, цвях». -«Цвях».
«Я така вразлива, тендітна, нічого не вмію.
Тендітна, як принцеса з Маріо».
«Допоможи мені, захисти.
Захисти мене, придурку. От дурень!»
-Ой. -Просто…
Жіночність — це не завжди тендітність.
Існують і такі жінки, як я. І це нормально.
Я була його принцесою.
А тепер я дружина, мама, нянька.
Медсестра, кухарка.
А хто ти, коли не граєш жодну з цих ролей?
Не знаю.
Це важко.
Не знаю.
Чому чекаєш, що твою роль тобі дасть чоловік?
Так, він дав тобі те, що змусило тебе відчути себе живою. Але що ти дала собі?
Як зробити так, щоб він почувався героєм, королем?
Може, не хочу, щоб він був моїм королем.
Щоб він не став королем для кожної.
Як твій Естебан?
Ні, дякую.
Ти зробила з комедії драму.
Вибач, але скільки разів він тобі зраджував?
Чотири…
з половиною.
А ти їдеш за імплантатами. Мене дратує,
що ми приймаємо чоловіків такими, які вони є.
Пузатими, волохатими, лисими, бідними…
А от ми…
Суспільство, чоловіки та жінки, що найгірше,
вимагають, щоб ми були гарними для них.
Тому ти їдеш за імплантатами, які тобі, звісно, не потрібні.
Тобі треба покинути його. Вибач за ці слова.
Не хочеться тобі мати того, хто обійматиме щовечора?
-Заміж вийти? -Ні.
Ні. Та й у мене є кому мене обійняти.
Та ні, справді.
Не думаєш, що час
вирости в жіночому плані?
Так, я люблю його й знаю, що він зміниться.
Петі, це ж не фільм. Якби це був фільм про тебе,
хотіла б бути головною чи другорядною?
Бо зараз ти другорядна.
І що я б робила?
Що ти б робила?
Ти чудова письменниця.
Бути жінкою — не лише заміжжя і діти.
Я сама обираю.
Це тобі час вирости.
Зі зрілого винограду роблять вино, а з ананаса — тепаче.
Тепер я пити хочу. Будеш щось?
Ходи.
А як щодо валізи?
Чия вона?
Це Лоли.
-Не можна відкривати. -Можна. У нашій кімнаті, тобто, наша.
Боже мій.
Годі вам.
Гаразд.
Боже.
-Як весело. -От Лола.
Покажіть.
Гидота. Знаєш, куди це? Не чіпай.
Що це?
Вимкніть!
Дай гляну. Що це?
-Покажи. -Відкрий.
Що це?
Натисни «відтворити».
Потрібні дівчата.
Скільки?
Чотири.
За кожну 10 000 доларів.
Смачно?
Тамалес, які принесла Лола. Такі смачні.
Я бачу. Чую, як ти жуєш. І відволікаєш мене.
Щоб показати мою серйозність, ось 5 000 доларів.
Так.
Усе для Ель Гавілана, так?
-Де зустрінемося? -Тут.
Завтра опівдні. Покличте Хрещеного батька.
КУРОРТ «ФІЄСТА АМЕРИКАНА»
Я забронювала готель!
-Усе гаразд? -Усе гаразд?
Ти казала, що вмієш.
Потрібен домкрат.
Так, він нам шину й поміняє.
Та це інструмент, дурепо.
У мене немає. Що ж.
Але в нас є інший варіант.
Який?
-Не працює. -Їде!
-Пане, допоможіть нам. -Агов!
Допоможіть, пане.
-Минуло дві години. -Ось іще. Петі, іди сюди.
Естрелло, Петі.
-Ідіть звідти. -Мюзикл.
-З оркестром. -Їде машина. Чекайте.
-Зупинився. -Допоможіть.
Привіт!
Що я вам казала?
-Повірити не можу. -Чудово.
Куди ви їдете?
-Теж до Мериди. У справах. -Який збіг.
-Чудово. -А курка?
Знайшли. І не уявляєш, що було. Мене гілка вдарила.
-Шина готова, так? -Так.
-Чудово. -Усе готово. Можете їхати, пані.
-Дуже дякуємо. -Ми поїхали.
Як мило. Скільки йому дати?
-Не хвилюйтеся. -Прошу, візьми.
Не треба грошей,
бо ми візьмемо вас із собою.
Ні.
-Легше. -Так, Гавілане?
Ні, дорогий Туерто.
Ці пані надто старі.
Поглянь на них.
Вам уже за сорок?
За тридцять.
Правда, Гавілане.
Вони занадто старі, так?
-Так. -Вони нам ні до чого.
-Надто старі? -Ви нас викрадаєте?
-Ні. -Ми надто старі?
-То що ви з нами зробите? -Нічого, ми застарі.
-Замовкни. -Ого.
Гаразд, годі.
Що з ними робити, Гавілане?
Ну…
Ель Гавілан ніколи не впустить можливість, якщо та з'явиться.
У мене підвищується цукор.
Біля таких солоденьких і мій теж.
І що ж із цим робити?
Облиш ту урну.
-Яка якість. -Облиш.
Не чіпай мою маму, придурку.
То це твоя матуся.
Тобі кінець, придурку.
Отаких я люблю.
Лютих.
Цигарку хочеш?
Відкривай ротик.
-Відкривай. -Відкривай ротик.
Та відкрий. Він злюка.
Фамело.
Твоя мама в надійних руках, мила.
Бувайте, королеви.
Ви про це пошкодуєте.
Боже мій.
Фамело.
Ось ти де.
Довбаний козел.
БУТИ БУНТІВНИЦЯМИ
Тобі зустрілася справжня дияволиця, дурню!
Марілу, скажи щось!
-Ні! -Вона під'їжджає!
Тисни на гальма!
Поверни мою маму, виродку!
Туерто, а вона без мене не може.
-Скажи щось. -Молись за нас, грішних…
Хочеш поцілунок, вилупку?
Ні!
Сраний монстр, не жартуй з моєю мамою!
Марілу, прошу, скажи щось.
Будь ласка.
А вона — сама лють, Туерто.
Вибач, Кришечко моя.
Фамело, ти нас уб'єш!
Вона божевільна.
Ні.
Пістолет!
Кинь його!
Ти збожеволіла?
-Вали в ту дупу, яка тебе висрала. -Люблю, коли мене ображають.
Але не настільки.
Щасливої дороги, королеви!
Лишенько.
Нахилімося вперед. Нахиляймося.
Уперед.
Не рухайтеся і не дихайте.
Естрелло!
Вибач, це була я.
Я дуже боюся, не контролюю це.
Гаразд. Слухайте уважно.
Виліземо одна за одною.
-Я перша. -Я друга.
Тримайтеся середини й центру.
Прошу, я хочу жити.
-Твоя черга, Петі. -Так.
Так. Дуже добре.
-Повільно, Патрісіє. -Іду. Усе гаразд.
Дуже обережно. Повільно.
Свята Маріє…
Не можу ногу перекинути. Допоможіть.
-Швидше. -Ні, який жах.
-Швидше! -Я іду.
Тримаю вас!
Естрелло!
Дуже дякую.
Дякую, Боже. Ми досі живі.
Не хочу вас лякати,
але якщо впадете, то помрете.
Дякую, Патрісіє.
Гаразд. Ну ж бо, Марілу, ходи.
-Твоя черга, Марілу. -Ходи.
Марілу, твоя черга.
Твоя черга, Марілу!
Боже!
Ну ж бо, Марілу.
Молись за нас, грішних…
…в годину смерті нашої.
-Перекидай ногу. -Свята Маріє, Мати Божа.
Вибач!
-Естрелло. -Ну ж бо.
Дівчата, у мене все життя перед очима промайнуло, скажу, що я вас дуже люблю.
Вилазь, бо пущу кулю в дупу!
Ти якась агресивна.
Ходи сюди. Потроху.
-Ходи. -Спирайся на мене.
Дивися на мене.
-Фамело, очі на мене. -Молодець.
Подумай про дітей. Майбутніх дітей.
-Ну ж бо. -Фамело.
Уперед!
Ну ж бо. Ось так.
Мамо.
Ні, стривай!
Іди сюди.
Давай руку. Так.
Так!
Кентукі!
Гаразд, так.
Іди сюди.
-Іди сюди. -Милий, іди.
Іди сюди.
Так, милий, сюди.
Ходи.
Ось так, милий..
Іди сюди. Так.
Ходи до тіточок, солоденький.
Кришечко, ні!
Гадаєте, її можна буде врятувати, якщо подзвонити у страхову?
-Думала, вона вибухне. -Таке буває тільки у фільмах.
Твої проблеми з мамою зруйнували мої найдовші стосунки.
З Кришечкою.
Треба було мені вдома лишитися.
Невдачі почалися, коли Естреллу гілка вдарила.
Чого смієтеся?
Це пригода. Погляньте на пейзаж.
Вантажівка їде.
Ні, чекайте тут.
Тут четверо жінок і курка.
-Пане! -Фамело, відійди.
-Агов! -З дороги!
Фамело!
Проявив би милосердя!
Ніхто не зупиниться.
Патрісіє, ти божевільна.
Знаєте що?
Додам цю сцену
до своєї книги.
І про що вона буде?
Про чотирьох жінок…
Послухай.
Чотири жінки шукають себе
під час подорожі.
Але все не так. Ми навпаки загубилися.
Ні. Іноді треба загубитися, щоб знайти себе.
Заспокойся, Пауло Коельйо.
-Агов! -Агов!
Так!
КАТАТИСЯ АВТОСТОПОМ
-Ви туди? -Відвезете нас?
Сідайте.
Мета нашої подорожі — туди потрапити.
-Подорож. -Але… Так.
Подорож? Як чудово.
Але їх пограбували, Джой, ти не чув?
Погана подорож тоді.
Це Джой, мій партнер.
Я Нала.
У тебе…
У тебе дуже зміщена коренева чакра.
Інь і ян не врівноважені.
Вона має рацію.
У тебе…
багато чого зроблено.
Для кого це?
«Вона має рацію».
-Ви теж у Канкун? -Скажи мені.
У тебе…
Хто ти?
-Ні, вона неймовірна. -Неймовірна.
Ну ж бо!
-Копи? Шухер! -Допоможи, Естрелло.
Розслабтеся, усе гаразд.
Офісе, потрібна інформація щодо номера авто. VNB 0143.
Прийняли, офіцере…
-Добридень, офіцере. -Добридень.
-Це ваша машина? -Так, офіцере.
Можна документи?
Волосся було коротшим.
Це Боббі?
Чому він тут?
-Зачини. -Я перевірю.
Так, ідіть.
Офіцер Роберто Мартінес.
Естрелло!
-Привіт. -Привіт, дівчата.
Що ти тут робиш, Боббі?
Я… У мене завдання.
Це таємна місія, тож я не можу розголошувати.
Якщо це щодо наркотиків, то тут їх немає. Ці чуваки вегани, глютену не їдять.
Так, бачу.
Я зайду.
«Тіндер» чи «Бамбл»?
-Естрелло, ти трохи… -Розпусна?
Ні.
Прямолінійна.
Увага всім патрульним, 10:31 в роботі.
Їдьте на трасу Прогресо-Малекон. Кінець.
-Зрозумів. -Це негайно.
Я вже їду.
Ну…
Маю їхати.
Бережи себе.
«Бамбл». Точно.
Джентльмени сидять на «Бамблі».
Добре, панове, можете їхати.
Тільки хай розум протверезіє.
Цей зв'язок просто…
-Космічний. -Космічний.
Сестро.
Знаю.
Як довго ви разом?
Дев'ять. Ні, менше.
Сім.
Років?
Днів.
Отакої.
-Як ви так довго протрималися? -Треба прийняти партнера таким, як він є.
-Головна проблема — очікування. -Очікування.
Ми очікуємо, що він щось зробить, а якщо ж ні, то почуваємося нещасно.
Але ми маємо бути відповідальними за своє щастя.
СЕРЦЕЇД 69; НАРЕШТІ ЗНАЙШОВ!
БОББІ!
-Я з Налою, не щоб її рятувати. -А я не для того, щоб тебе доповнювати.
Як романтично.
Дуже смачно, Нало.
Люблю суп зі зморшками.
Це не зморшки!
-Це грибочки. -Що?
Поясни.
Пані та панове,
літак от-от злетить.
Пристебніть ремені безпеки.
Сидіння у вертикальне положення! Закріпіть відкидні столики.
Бо ми летимо на висоті 3 000 метрів.
І пам'ятайте, що на цьому рейсі можна палити.
НАКУРИТИСЯ
Ти йому віриш, Кентукі?
Фамеліто!
Фамело!
Мамо?
Я тут.
Мамо?
Іди сюди.
Повірити не можу.
Люба Діво.
Мила Діво, чого ти хочеш від служниці своєї?
Що сталося, Петі?
Просвіти мене.
Люба Діво, мій чоловік зраджує мені,
і я не знаю, що робити.
Піди від нього, як я від Хосе.
Хосе — козел.
Діва розлучилася з Хосе, і погляньте на неї!
Вона така щаслива!
Мамо!
Доню.
Раміро, чому ти в одязі моєї мами?
Бо я і є твоя мама, мила.
Гаразд,
Фамі, відпусти мене, принцесо.
Але я так сумую за тобою.
Ти так на мене схожа.
Ми однаковісінькі.
Я розумію тебе, сестро.
Якщо я дізнаюся, що Хосе мені зраджує,
то я його вб'ю.
Візьму пістолет Фамели й…
Бах!
Чудова ідея.
Це утроба твоя, доню.
-А це твої яйцеклітини. -Мої яйцеклітини!
-Мамо. -Іди за ними.
Мамо.
Вони чекають на тебе.
Я піду за ними, мамо.
-Мамо. -Іди.
Чула, що сказала Діва?
-Це не Діва, а Марілу. -Ні, це Діва Марія.
О, Марілу. А ти що?
Обери Антоніо Посадаса.
Що з тобою?
-Так же? -Ти проявляєшся.
Де ти, мій Антоніо?
Тобто «наш».
Твій і мій.
-Твій і мій. Він наш. -Наш.
Ти мені не віриш?
Привіт.
Але Антоніо Посадас надіслав тобі багато листів.
І я…
Я їх бачила, вибрала їх…
Клік.
Я знала твій пароль, тому листів ти й не бачила.
Як ти змогла таке вигадати?
Це правда?
-Справді? -Так, справді.
Ти серйозно?
Саме так.
І нащо ти це зробила,
величезна бабачихо?
Класне слово. «Бабачиха».
Бийся, як воїн, Марі.
Бах!
ВИСОТА: 160 СМ ЗБРОЯ: ГАММА-ПРОМЕНІ
ВИСОТА: 162 СМ ЗБРОЯ: РЕНТГЕН
Перший раунд. Бій.
-Хаме каме ха! -Хаме каме ха!
Мої яйцеклітини!
Фу! Відвали.
-Я поясню. -Ні.
Бачили мій босоніжок?
Він точно був.
На нозі.
Чилакілес.
Мені! Я хочу чилакілес!
Я хочу!
Візьми чилакіле, Петі.
Дуже смачні.
Дякую, Джої.
Дякую, що курку зварили.
Курку?
Виплюнь, дурепо! Це Кентукі!
Кентукі.
Ти — моя єдина тваринка.
Ми — ніщо.
Ти завжди будеш у моєму серці.
-І в моєму шлунку. -Замовкни, бабачихо.
Годі. Це ж похорони. Що з вами?
Хтось хоче щось додати?
Я хочу дещо сказати.
Я хочу.
Солодке ваше життя чи гірке.
Коротке чи довге.
Для тих, хто любить його, — коротке.
Для тих, хто страждає, — довге.
Смерть Оклахоми…
Кентукі.
…показує, що дружба — це надбання, так?
Це символ єдності
наших батьків,
братів і сестер.
Ми обіцяємо, що завжди будемо вірні принципам свободи й справедливості,
які роблять націю нашої країни незалежною…
Незалежною.
…гуманною і щедрою,
цим принципам ми присвячуємо своє існування.
Увага! Зараз же!
Отакої.
МЕРИДА
КАФЕ «ІМПАЛА»
Естрелло, глянь, як твоя Кришечка.
Не жартуй про Кришечку, Патрісіє.
ГУНАБ КЬЮ КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ
Агов! Стояти!
Ти що зробила?
Я їх украла.
-Ти вкрала цицьки? -Поїхали.
Так, вони підійдуть.
Поїхали.
Мої люди знайшли їхню розвалюху.
-А дівчата? -З мамою все добре?
-Жодних слідів. -Не думаю.
-Замовкни, Карлітосе. Це не жарт. -Це її машина.
-Карлосе, припини. -Соню.
Петі є на камерах лікарні в Мериді.
-Що? Цицьки крала? -Мерида?
-Звідки? Я не розумію. -Їдьмо в Канкун.
Вони там розвіють прах свекрухи.
Звідки ти знаєш?
Фам розказала перед від'їздом.
Ти знав, куди вони поїхали?
Фам просила нікому не казати.
-Який ти слухняний. -Вона ж не його мама.
Готово, шамане. Ми прибули, пані!
-Дякуємо. -Зафоловимося в інсті.
-Дякуємо. -Пообіцяйте.
Дякуємо.
-Бувайте! -Дякую за одяг, Нало.
Бувайте, Нало, Джой.
-Бувайте. -Намасте!
-Хай Кентукі нас обороняє! -Можете сказати, чому ми у Вальядоліді?
-Маю повернути маму. -Ану.
Чорт!
-Усе гаразд? -Божевільна.
-Вези до «Джека». -Ні, туди не везу.
-Ні. -Поїхали.
Залазьте.
Не наступіть на них. Фламінго дорогі.
Залазь.
Фамело.
Чорт.
-Який план, Фамело? -Підірвати все?
Годі цих питань.
ЕЛЬ ДЖЕК
-Відкрий, мене знудить. -Усе гаразд?
Це ті кляті тамалес, які ти дала!
Відчини двері!
Хресний батьку, дівчатам зле.
Ти обіцяла дівчат для Ель Гавілана.
Не знаю, з якої плантації ти їх дістанеш, але дістанеш.
Інакше нас обох вб'ють.
У тебе одна година.
-Не чіпай її. -Не заходьте.
Чекай тут.
Не чіпай її.
-Що ми робимо? -Та, бляха, пофіг.
-Гляньте на це місце. -Ні. Ходімо.
Боже, який жах.
Чорт! Ви що тут робите?
Лоло?
Мила моя.
Ні, питання в тому, що ти тут робиш?
Так, який збіг.
Ми зустріли її перед тим, як нас пограбували на шосе, пам'ятаєте?
Так.
Звісно! Ти їх на нас навела! Сказала Ель Гавілану, щоб він нас пограбував.
Ель Гавілану?
-Так. -Так.
Ви зустріли Ель Гавілана?
ВІТАЄМО В ЕЙФОРІЇ
Це Ель Гавілан.
Сумнозвісний контрабандист зброї та работорговець.
Його мережа розширилася на південному сході.
Я — учасниця урядової таємної операції спільно з УБН.
Моя мета — ловити таких, як Ель Гавілан.
Я ще раз представлюся.
Мене звати Роза Марія Елізабет Хімена Ернан де ла Гарса.
Але для колег я Лола.
Команданте Лола.
Ель Гавілана звинувачують у пограбуваннях, торгівлі зброєю і, що ще гірше,
у торгівлі жінками.
Мами цих дівчат більше ніколи їх не побачать.
Я тут, бо Ель Гавілан прийде на шоу,
і я найняла танцюристок, але їм зле.
Ковід?
Діарея. Тамалес з бобами.
-Ні. Як же ми забули? -Це був жах.
Просто жах.
Ми можемо допомогти? Ми вже з ним зустрічалися.
-Що? -Ні.
Ні, що ти задумала?
Можете одягтися як стриптизерки.
Ми?
-О ні. Жахлива ідея. -Ми.
-Чому ні?
Отримаєте винагороду в п'ять мільйонів доларів.
-П'ять мільйонів? -Без танцюристок доведеться скасувати шоу.
Якщо не буде шоу, не буде й Гавілана.
А я займалася танцями на пілоні.
Клас, але той хлопець неймовірно небезпечний.
Є ризик.
Але подумайте, сьогодні можна це все спинити.
Так, але нас можуть убити.
Убити.
Я зроблю все, щоб спіймати того покидька.
Команданте врятувала нам життя.
НЕ НАКРУЧУЙ СЕБЕ
Так, зробімо це. Наскільки розпусними маємо бути?
СТАНЦЮВАТИ СТРИПТИЗ
Подобаються?
Ходімо, я вам місце зайняв.
Ель Туерто праворуч.
Ель Гавілан позаду.
Підніми свою дупу,
або ж я всаджу в тебе кулю.
Я теж хотів тебе побачити, мила.
Тихо, Гавілане.
-Босе. Доброго вечора. -Привіт.
Можна мені пива?
Де твій офіс?
-Роблю вгору й вниз. Класно. -Мовчи, бо застрелю.
-Можна мені випити? -Мовчи.
Іди, йолопе.
Можна мені?
Га? Я пригощаю.
Скажи, де моя мама, придурку.
Тобі кінець.
Раджу залишити все як є і повернутися туди, звідки приїхали.
-Що тепер робити? -Виведіть його.
-Що? Як? -Шукайте прах.
Я пошукаю.
Забудь про «Тіндер». Зараз не час.
Що ти робиш?
-Лише маленьку пачку. -Агов!
Естрелло, залиш.
-Поклади. -Добре.
Поклади.
Гаразд.
Не лише хлопців крадеш?
Ти б не вийшла за нього.
Звідки ти знаєш?
Це були листи від мого хлопця. Він тобі сподобався, ти їх видалила.
Марілу, Антоніо був не для тебе.
-Я завжди шкодувала, що порвала з ним. -Справді?
А нащо порвала?
Через дурну сварку.
Ревнувала через його подругу Терезу.
І він зник, бо ця дурепа його заблокувала.
Бо він фліртував зі мною.
Що?
-Він цього не робив, брехухо. -Той козел хотів мене поцілувати.
Звісно, я не могла сказати.
-Ти б подумала, що це брехня. -Звісно.
Може, посваримося іншим разом?
А ще я дізналася,
що він зраджував тобі з Терезою.
Чому ти мені не сказала?
Бо ти мені б не повірила.
Я не дозволила б тобі вийти за нього.
Вибач, Марілу.
Чому б не повірила, ти ж моя найкраща подруга?
Ой.
Як мило.
У піпідастра є серце.
І ллються крокодилячі сльози
з її пір'їстих зміїних очей.
Не чіпай моїх друзів, козел.
Клятий покидьок!
Дівчинко!
Молодець, мила!
Негайно вимкни той телефон!
Скажи, де моя мама,
або я тобі голову знесу, придурку.
Схована в сейфі.
Киньте зброю, щоб ця крихітка вижила.
Знаєте одне одного, королеви?
Я сказав кинути!
Вибачте.
У них Петі.
Розв'яжи його.
Швидко. Так, ось.
Спиною до спини.
Сумно, що ми дійшли до цього.
Тепер доведеться вбити вас усіх.
Прошу, не треба.
Мій чоловік товаришує з президентом.
Значить, не я один.
Боже милостивий, захисти й оборони нас.
…нас, грішників, амінь.
Свята Маріє…
Наші стосунки могли бути такими прекрасними.
Чий це клятий телефон?
О ні.
Ні.
Де?
Не рухайся.
Ти глянь.
Боже мій.
Подивимося, що скаже цей вилупок.
«Спитай Ель Гавілана,
хто зробив Ель Туерто однооким».
ПОЛІЦІЯ
Розділяємося!
За мною!
-Прикрий мене! -Ні!
Боббі! Зброя!
Лоло, назад!
Ми розлютили Ель Гавілана!
Петі, моя мама в сейфі.
Естрелло!
Зброя!
Що?
Виходьте!
Вас оточено!
Візьми зброю!
-Іди сюди. -Ти стріляєш.
Ні.
Дай мені.
Ти йди ліворуч.
Сейф. Так, ось він!
Гаразд, Гавілан.
«Г» — чотири. «А» — два. «В» — вісім.
ГАВІЛАН
Прикрийте ліву частину. Іду праворуч.
Кинь мені пістолет.
Якнайсильніше!
Вибач.
Ще один.
Є ще один сейф. Гаразд.
Що це? Ні.
Я тут, Петі!
Фамело, у мене.
Вона моя.
Агов!
Козел!
-Іди сюди. -Ой!
Що ти робиш?
Віддай мою маму!
Кинь її!
Сильно.
Сильно. Ну ж бо!
Ось ти де.
Хочеш погратися?
Поверни мою матір, придурку!
-Естрелло. -Вибач.
Слухай, ти!
Так!
Ні!
Чорт.
Ми йдемо за вами.
Гаразд.
Ми — не слабка стать.
Відпусти мою маму!
Це хочеш?
Гадаєш, що така крута?
Стрілятимеш — я розкидаю прах.
Розкидаю.
Я не можу. Ні.
Ні, Марілу, не ти.
Марілу.
Не смій.
-Бувай, мамо. -Ні!
Бувай, мамо.
Ні!
Благословенна ти між жінками…
і благословенний плід лона твого, Ісус.
Ти куди, милий?
От же принцески.
Ми королеви, придурку.
Королеви.
Усе чисто. Ходімо.
КАНКУН
-Конгресмене. -Естебане.
-Кандидате. -Радий тебе бачити.
Дякую за допомогу та розсудливість.
…який керував мережею незаконного продажу зброї, людей і наркотиків.
Ці хоробрі танцівниці майже самостійно розробили операцію
з команданте Хіменою Ернандес.
-Зробіть гучніше. -Скажи, що це неправда.
Я хочу дещо сказати.
Чекайте.
Я дружина кандидата Естебана Соси.
Якщо він дивиться, то хай іде нафіг.
Не голосуйте за нього.
Бо все про нього — брехня.
Так, Карлітосе.
Танцюристки проти наркоторговців.
Моя цицька вибухнула,
а з неї вилилася гіалуронова кислота.
Коли в очі потрапляє, то сильно пече.
Очистити територію.
Забираймося звідси.
Привіт.
Моя Зоре.
Дякую,
що попередила.
Без тебе ми б цього не досягли.
Лише «дякую»?
Марілу, справді хочеш побачити Антоніо Посадаса?
-Не можу повірити. -Ми приїхали аж сюди.
Мені так цікаво.
-Ну ж бо, дівчата. -Ходімо.
Сюди.
Так.
Іди.
Так, ми тут.
СКАЗАТИ АНТОНІО ПОСАДАСУ ПРО ПОЧУТТЯ
Що сталося?
Справа не в Антоніо Посадасі.
Мені нічого йому сказати.
Справа в мені.
Я маю обирати себе.
Любов моя
Це наше спільне життя
Ми двоє з розуму зійшли
Людям посміхалися
Повз яких ішли
Ми так кохали
Що через це
Ніч довшою стає
Патрісіє!
Може, поясниш?
Ні.
Хочу розлучитися.
Ти нічого не отримаєш.
Мені нічого й не треба. Сама зароблю.
Та й лиши все лайно при собі.
Тримай це.
І це.
На мою жіночність це не впливає.
Ніч довшою ставала
Коли на поїзді з тобою разом
Це мрія неймовірна
Хай живе кохання!
Так!
Я дуже тебе люблю.
-Хай живе кохання! -Я кохаю тебе, Марілу!
Де ти була?
Як романтично.
-Де ти була? -Ти й не уявляєш. Багато чого сталося.
Потім розповім.
-По-перше, у мене є пропозиція. -Так.
Забудьмо про наші плани,
поїхали в подорож?
Ти впевнена?
Я така, як я є,
і не змінюся.
Але я маю припинити намагатися контролювати все.
Я тобі довіряю.
Але не круїз.
І не потягом…
Естрелло?
Я Антоніо. Пам'ятаєш мене?
Так, але ні, дякую.
Ні, вона не пам'ятає.
Марілу…
Обіцяю, що більше не забуду про важливі дати.
Обіцяю бути ближче до дітей, до тебе.
Я хочу зробити тебе щасливою.
Я сама можу подбати про своє щастя.
Але наші стосунки мають змінитися, Хосе.
Ми маємо змінити все разом.
Як команда.
І якщо ти згоден,
то ми дамо одне одному шанс.
Так.
-Ти згоден? -Так, згоден.
Я люблю тебе.
Я теж тебе люблю.
Ніжно обійму
Зімкнуться вуста наші
Зітхну й тепло видихну
У цій ночі
Ми так кохали, що через це
Ніч довшою стає
ПОЇХАТИ НА ПЛЯЖ
Боже мій.
Продовжуй. Ніби нічого не сталося.
Мамо…
Тут і завершимо цикл.
Який жах.
Ми впоралися.
Дуже дякую.
Дякую за найкращу пригоду в нашому житті.
Бачите? Не так і погано загубитися, щоб знайти себе.
Так.
Я почуваюся дуже…
Почуваюся собою.
Це я.
Я так вас люблю.
-І я вас. -І я.
Я теж.
РІК ПОТОМУ
Сьогодні з нами Петі, Естрелла, Фамела та Марілу.
Привіт.
Вітаю з виходом книги.
Це просто хіт, Петі.
Так, «Королеви-втікачки».
Вона неймовірна. Чув, що й фільм буде, так?
Так, на Netflix.
А мою героїню зіграє дуже відома акторка.
Пані, це ваша мить.
Чим хочете поділитися, щоб надихнути жінок у всьому світі?
Будьте головною героїнею своєї історії.
-Так! -Так!
Так, а ще в мене води відійшли.
-Що? -У тебе води відійшли?
У мене щойно відійшли води.
Зараз?
-Боже мій. -Вибачте. Дякую.
Це «королеви-втікачки». Гадаю, ось і їхня наступна пригода.
Переклад субтитрів: Тарас Кунець