Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V Mateřském světě vládlo tisíc králů v nepřerušené posloupnosti.
V touze královského rodu po moci
však spotřebovali všechno na své planetě.
Říše vyslala svá vojska do celého širého vesmíru.
Ta dobývala vše, co jim stálo v cestě.
Sláva Mateřského světa se zdála nekonečná,
dokud zrádná čepel vraha neukončila život krále a královny
a navždy nepřeťala královskou linii.
V chaosu po králově smrti
se na několika dobytých planetách na okraji Mateřského světa
začalo šeptat o revoluci.
Senátor jménem Balisarius využil příležitosti k uchvácení moci
a prohlásil se regentem.
Aby ukázal svou sílu, vyslal svého nejbrutálnějšího velitele
do nejzazších koutů Mateřského světa,
aby vyhledal a bez milost rozdrtil ty,
kdo by snad chtěli rebelovat.
ZROZENÁ Z OHNĚ
PRVNÍ ČÁST
Koro!
Myslel jsem, že jsi hotová.
Všichni jsou ve Velkém domě.
- Poslední řádky a mám hotovo. - Tak dobře.
Tak jo.
Den se po tobě ptal.
Ulovil s bratrem velkého soba.
Chtěl ti ho ukázat, než ho vyvrhne.
Proč se po mně ptal?
Však víš, protože je...
Jen jsem myslel...
Myslel jsi.
Zaber!
Dlouho jsme neměli čerstvé maso. Zapomněla jsem, jak je dobré.
Den prý viděl, jak se letní stáda vracejí.
Asi tři dny jízdy odsud.
- Ptal se po tobě. - Slyšela jsem.
A udělalo to na mě dojem.
Co? To zvíře?
Nebo...
Nebo lovec?
Hej!
Můj lide,
jako hlava této obce mám povinnost
připomenout vám, že bohové sklizně žádají hold.
Jo.
Oběť.
Jak všichni víme, mohutné přirážení
a hlasité zvuky rozkoše ženou sazeničky vzhůru.
Jo!
Takže se dnes milujte.
Kvůli sklizni. Kvůli jídlu, které jíme.
- Jo! - Jo!
Pro bohy!
Ať hudba hraje.
Ať se dostaneme do nálady.
Den je fajn chlap.
Měl bys spát.
Je z nás nejlepší lovec.
A věrný přítel.
Přemýšlelas o trvalejším vztahu?
Vím, že by se tomu nebránil.
Sám se mě ptal.
Dobře spolu vycházíme.
Nestačí to snad?
Jde jen o to, že...
Byl by to poslední krok, aby ses plně začlenila do obce.
Povídám ti, teď jsi tu doma.
Kéž by to byla pravda.
Víš,
během těch dvou sezón tady jsem zažila štěstí,
které si nezasloužím.
Ale chápej, jsem válečné dítě.
Opravdu milovat a být milována...
Nevím, jestli jsem toho schopná.
Vytloukli ze mě myšlenku na lásku, na rodinu.
Naučili mě, že láska je slabost.
A já...
Nevím, jak by se to mohlo změnit.
Měl by sis odpočinout.
Jo.
Všimla jsem si, žes včera odešla brzo.
Bylas unavená?
Ano. Řekla jsem si, že půjdu spát brzy.
Myslela jsem, že přispíváš k dobré sklizni.
Cestou domů jsem šla kolem Denova domu
a opravdu to tak znělo.
Sam, nevím, o čem mluvíš.
Myslím, že víš.
Co asi chtějí?
Všechno.
Je mi jedno, jaké to může mít výhody.
Válečná loď nad hlavou nemůže být nic dobrého.
To je tvůj problém. Tvá první reakce je vždycky strach.
Mateřský svět má hromady peněz.
Já jen říkám, že třeba dostaneme lepší cenu
od našich kamarádů na obloze
než od těch hrdlořezů v Providence,
co prodávají naše obilí bůhví komu.
Všichni víme, že prodáváš přebytky
nepřátelům té lodi nahoře.
Co by asi řekli, kdyby zjistili, kam se loni poděly naše přebytky.
Nejsem žádný revolucionář.
Nabídli nejvíc. Jejich půtky mě nezajímají.
To vidíme.
Sindri, já jsem jen na straně naší obce.
Jen na té mi záleží.
Měli bychom jim ukázat dobrou vůli, ne strach.
Že jsme jejich partneři, ne protivníci.
Řekl jsi „partneři“, Gunnare?
Ano. Vadí ti to?
Ta loď nepředstavuje prosperitu.
Jejím účelem je ničit, podmaňovat si, zotročovat.
Partnerství není v jejich slovníku.
Dej jim, co chtějí.
Ale neříkej, jak je zdejší půda úrodná.
A doufej, že odletí, než zjistí,
komu Gunnar loni prodal obilí.
- Dobře. - To stačilo.
Dobrovolně nedáme nic.
Je to jasné?
Jsou tady!
Už se blíží!
Dobrý den. Jsem Sindri, otec této vesnice.
Vítejte.
Jsem admirál Atticus Noble,
věrný zástupce zavražděného krále.
Nabízím vám jeho vřelé objetí.
Řekněte mi něco o této krásné vesnici.
Pojďte se mnou do Velkého domu.
Dáme si korbel piva a já vám povím o zdejším životě.
To zní skvěle. Půjdu za vámi.
Vedeme zde prostý život.
Jsme hrdí na svou lásku k naší obci
a dřinu, kterou zdejší život obnáší.
Váš lid vypadá zdravě a sytě.
Za tu prosperitu jistě vděčí do značné míry vám.
Ne, jsme obec. Uznání nepatří jednomu člověku.
Když se daří, uznání se sdílí,
ale když jsou sýpky prázdné, víte, kdo za to může.
To je asi břímě vůdcovství.
Jako otec rozumíte,
že děti je potřeba živit, viďte?
Doufal jsem, že lidé Veldtu
by nám mohli pomoci v pátrání po bandě revolucionářů v této soustavě.
Můj velitel, regent Balisarius, mi přikázal, abych je přivedl před soud.
Jsme prostí farmáři,
politika Mateřského světa je nám vzdálená.
Přesto můžete sloužit.
Povstalci, které hledáme, napadají naše zásobovací přístavy.
Vede je žena jménem Devra Bloodaxeová a její bratr Darrian.
Dopadení se nevyhnou.
Trvá to však déle, než jsme čekali,
a naše zásoby se tenčí.
Jak víte nebo jste možná slyšel, hladová armáda je v boji k ničemu.
Měl jsem na mysli partnerství. Dodávali byste nám jídlo.
Ovšem, jen co můžete postrádat.
A za to byste dostali...
Řekněme trojnásobek tržní ceny?
Za to si budete moci koupit mnoho kombajnů a robotů.
Nebudete muset dřít holýma rukama.
My věříme, že právě práce našich rukou nás spojuje s půdou
a prokazuje úctu posvátným polím, která nás živí.
Uklidňovalo by vás, že hrajete nedocenitelnou roli
při důležitém úkolu vykořenění nepřátel Mateřského světa.
- Je to velmi slušná nabídka. - Ano.
Kéž bychom měli nějaké přebytky.
Jak vidíte, půda je kamenitá
a plodí stěží tolik, abychom se uživili.
Je mi líto, ale vaši nabídku musíme odmítnout.
Jsme však vděční za přítomnost tak laskavého
a mocného ochránce.
Nemáte nic navíc?
Vůbec nic?
Vaše půda vypadá tak úrodně.
Pole se zdají větší, než můžete potřebovat.
Vím, jak se to může jevit.
Ale právě rozsah polí dokazuje, že půda je chudá.
A kvůli drsným zimám je sezóna krátká.
Co kdybychom si dali ten korbel piva?
Promiňte.
Já jen...
Podívejte na ty krásné lidi.
Neumím si představit, že ty zářící tváře živí neplodná pole.
Kdo tu dohlíží na sklizeň?
Jeden z vás je na to určitě šikovnější.
No tak.
Ano, pane.
To jsem já.
Dobře.
Já dohlížím na sklizeň.
Jestli vám tito lidé věří, tak já také.
Jen bych rád pochopil, proč se tak mýlím ohledně vaší půdy.
To je tak, pane.
Sindri, náš milovaný otec, se stará o dobro naší vsi,
takže trvá na tom, abychom měli zásoby pro případ nouze nebo sucha.
Jak víte, to je zodpovědnost vůdce.
Ale posledních pár let jsme měli štěstí.
Máme víc, než dokážeme uskladnit.
Takže bychom mohli
nějaké menší množství oželet.
Podle toho, co potřebujete.
Dobře.
Je vždycky moudré nechat si něco do zásoby, viďte?
Jo.
Ale něco mě mate.
Proč jste mi říkal, že zdejší půda sotva uživí
vaše lidi.
- Zdá se, že to nebyla pravda. - Ne, počkejte.
Admirále, nikdo se vás nesnaží podvést.
Sindri prostě má trochu konzervativnější názor na zásoby než já.
Ale oba se těšíme na možné partnerství.
Jen pamatujte, co skutečně můžeme dodat.
Otče, kdo to vlastně je?
- Můj... - Je bezvýznamný.
Mí lidé vybrali mě, abych za ně mluvil.
Tento muž tu nemá žádnou pravomoc.
Neměl byste si ho všímat.
Vida, rozepře.
Obec není tak idylická, jak se zprvu zdálo.
Otče, pokud dovolíte,
nabídnu vám radu, pokud jde o podřízené, které je potřeba odkázat do mezí.
Lidé někdy zapomínají, o co jde, a potřebují trochu připomenout,
jak mocní zacházejí s těmi, kdo moc nemají.
Pane admirále...
Sindri...
Prosím.
- Ne, to bych nikdy... - To nic.
Já...
Ukážu vám, jak to myslím.
Prosím.
Admirále.
Ne, dost!
Ne!
Co jste to udělal?
Kdy mohu očekávat úrodu?
Já ne...
Ptám se, kdy můžu očekávat svou úrodu.
- Devět... Za devět týdnů. - Tak dobře.
Za deset týdnů se vrátím.
Připravíte pro mou loď 10 000 bušlů.
Dvanáct... Stěží vypěstujeme 12 000.
Umřeme hlady.
Nechápu, co chcete.
Je to prosté.
Chci všechno.
Tak poslouchejte!
Všechno přesunete do té velké kamenné budovy.
Prozatím by to stačilo.
Marcusi, pomůžeš mi vystěhovat současné obyvatele z našeho domova.
Rozumíš?
Rozumím, šéfe.
Rozumím.
Nazdar!
Jsem JC-1435 z Mechanicas Militarium,
ochránce krále.
Oprava, zabitého krále.
Je mi ctí sloužit.
Vojín Aris.
Nosíme zásoby do té budovy. Mohl bys nám pomoct?
Děkuji, vojíne Arisi.
To dokonale odpovídá mému naprogramování.
Mluvím s tebou, ty špinavej rypáku. Pojď sem.
Na co sakra čekáš? Dělej!
Děkuju.
Pro starý bohy, na co čumíš?
Omlouvám se. Jen čekám, jestli ještě potřebujete vodu.
Vodu?
Tak se mi líbí.
Mladý a dost silný, aby se vzpíraly.
Šéfe.
Hele, nechali nám Jimmyho.
To je Jimmy.
Nevěděl jsem, že ještě nějaký máme.
Opatrně. Než přijdeš k mostu, povrch je nerovný.
Děkuji, vojíne Arisi, ale myslím, že to zvládnu.
Už nebojujou, šéfe.
Jak to myslíš?
Je to něco v jejich kódu.
Když byl král zabit,
složili zbraně a odmítali bojovat.
Sledujte. Ať udělám cokoli, nebude se bránit.
Hej!
Dávej pozor, blbá plechovko!
Sešrotuju tě, debile. Slyšíš?
Ty mě neslyšíš?
Tak dost!
Co kdybych zastřelil tebe?
Můžu tě zabít a každýmu by to bylo fuk.
- Nebo jo? - To stačilo.
Co říkáš? Chceš umřít?
Tak co?
No tak.
Dost.
Odneste ty bedny do domu, vojíne.
Rozkaz, šéfe.
Jsi porouchaný?
Ne, pane.
Vstávej. Jdi k řece a umyj se.
Vy ostatní přestaňte zírat
a dejte se do práce.
Do práce, volové.
Pro tebe to platí taky.
Máš to?
- Musím jít. - Jo.
Promiňte.
Děkuji. To je milé.
- Jste voják? - To už je dávno.
Můžu? Jsem Sam.
Prosím.
Pověz mi, Sam, znáš příběh našeho zabitého krále
a jeho krásné dcery, princezny Issy?
Ne.
Připomínáš mi ji.
V bájích ji nazývají Číší a Spasitelkou.
Byla pueri salvatoris.
Ještě než se narodila,
jsme já a mí bratři zaslíbili vše, co jsme byli,
vše, co dlí v této kovové kůži,
boji v jejím jménu.
Když se nám na jednom vzdáleném bojišti doneslo,
že se narodila z lidského těla, jak bylo prorokováno,
cítil jsem velkou náklonnost k světu
a věřil jsem, že s ní přijde nový věk míru a soucitu.
A že nás přivede domů.
Byla kouzelná.
Ano, víc než kouzelná.
V den její korunovace
byla ona i náš král a královna
chladnokrevně zavražděni těmi, komu věřili nejvíce.
Obávám se, že od té zrady jsme ztratili něco ze své cti.
Obávám se, že náš soucit, naše laskavost,
naše radost,
to vše zemřelo s tou dívkou.
Myslím, že to žije v tobě.
Je to tvoje vina, Gunnare!
Netušil jsem, že je zabije.
Na tom nezáleží. Je mrtvý.
A co ti vojáci? Příště zaberou další dům.
- Já nevím. - Přestaňte, prosím.
Co takhle dát jim sklizeň a vydat se jim na milost?
- Jo. - Budeme pro ně nezbytní.
Nezabijou nás. Budeme potřební.
- Jo. - Má pravdu.
Obdělávat půdu, to umíme, a oni ne.
Když jim ukážeme, jak jsme schopní, musí nás ušetřit.
- Ano. - Jo!
- Souhlasíte? Práce nás obhájí. - Ano!
- Ano. - Přesně.
- Naše práce nás obhájí. - Ano!
- Jo. - Ano.
Tak dohodnuto.
- Ukážeme jim svou cenu. - Dobře.
Až splníme svou část dohody,
budou si muset rozmyslet, kolik jídla nám nechají.
- Jo. - Jo.
Můžeme apelovat na lidskost těch pánů v sýpce.
- Přesně tak. - Dobře.
Takže utíkáš.
Člověk by myslel, že toho už máš dost.
Slyšel jsi je. Pomátli se.
Namlouvají si, že je ušetří. I po tom, co udělali Sindrimu
před jejich očima.
Když jsem tě našel v troskách té lodi,
chtěl jsem tě tam nechat.
Bál jsem se, že nám přineseš potíže.
Ale litoval jsem někdy, že jsem tě k nám přivedl?
Ne.
Stala ses jednou z nás.
A teď odcházíš, když tě nejvíc potřebujeme.
Když tě tví lidé potřebují.
Nemůžu.
Nebo nechceš?
Tohle místo je ztracené.
Co kdyby se to mohlo změnit?
Co kdybychom bojovali? Nejen my, ale i ostatní?
- Kdo by sem přišel bojovat? - Ostatní!
Ostatní, co mají důvod nenávidět vše, co Mateřský svět představuje.
Koro, vyznáš se líp než já.
Co kdybys našla ty bojovníky, které Noble hledá?
A přesvědčila je, aby bojovali po našem boku.
Když najdu pro Veldt bojovníky, dám vesnici naději.
Budou bojovat a určitě prohrají.
Neušpiním si ruce jejich krví.
Ani nezahodím svůj život jako vy ostatní.
Sleduj.
Hej, nosičko vody!
- Pojď sem. - Co je?
Potřebujete vodu?
Jen trochu vody.
Přestaň!
Nebo co?
Pomoc!
Pomozte mi někdo!
Pomoc!
- Drž hubu! - Pusťte mě!
- Pomoc! - Drž hubu!
Ne. Prosím!
- Drž hubu! - Pomozte mi někdo, prosím!
- Pomoc! Pusťte mě! - Drž hubu!
Pusťte mě!
Ne!
To je ono. Co bys chtěl?
Přivážu tě a budeš se každej den dívat,
jak se z farmářky stává děvka.
Marcusi, kamaráde...
To všechno zní prima,
ale neuděláš nic,
dokud tu břízku sám neohnu.
Pak ji můžeš mít.
Všichni ji můžete mít.
Pusťte ji!
Dost!
Dost.
Zákusek. Paráda.
Tu si určitě chyťte.
Prosím.
Zabiju ji.
To chceš?
Vida, kdo se k nám přidal.
Zabij ji. Zabij je obě.
Na co čekáš? Dal jsem ti rozkaz.
Zabij tu...
Budeme muset bojovat.
Koro, asi to budeš potřebovat.
Našel jsem to na místě havárie.
Myslela jsem, že je ztracená.
Naše kultura na takové zbraně není.
Bál jsem se, že je nebezpečná.
Měl jsi pravdu.
Děkuju.
Kam půjdeš?
Za generálem jménem Titus.
Býval hrdinou Říše,
ale postavil své vojsko proti Mateřskému světu.
Co jsem slyšela, pořád tam někde je.
Kdybych našla jeho a vojsko pro něj...
Gunnare.
Loni jsi v Providence prodal obilí lidem z odboje.
Ano, jeden chlápek mě tam představil povstalcům.
Bloodaxeům.
- Našel by je ještě? - Možná.
Zavedeš mě k němu.
Samozřejmě.
Přiveďte ještě jednoho urakiho!
Generál s armádou?
Možná máme šanci.
Buď opatrná.
Šťastnou cestu vám oběma.
Takže jsi sloužila Mateřskému světu?
Bojovala jsi za Říši?
Dalo by se to tak říct.
Asi s vysokou hodností.
Hledají tě kvůli dezerci?
Taky.
Aha.
Chceš vědět ještě něco?
Jen tak nás nepozabíjejí, ne?
Sindriho zabili pro výstrahu,
aby nás zastrašili.
Jsme jen sedláci, nejsme nebezpeční.
Jak víš, že nás zničí?
Když přišli do mého světa, bylo mi devět.
O nic nežádali.
Nevyjednávali.
Měli jen touhu ničit.
Vojsku Mateřského světa velel mladý generál jménem Balisarius.
Vyžíval se v extázi boje.
Lidé v mém světě se statečně bránili,
ale to mladého generála jenom popudilo
a dalo mu záminku, aby si vybil zlost na nevinných.
Stála jsem tváří v tvář Balisariovi,
který rád velel svým vojákům
ne z velitelského můstku svých lodí,
ale osobně na bojišti.
Balisarius zabil celou mou rodinu a odvedl mě s sebou.
Nevím, proč mě ušetřil.
Proč ze statisíců lidí, kteří zemřeli jeho rukou,
právě mě nechal naživu.
Asi ve mně něco viděl.
Někoho, kdo by sdílel jeho bolest.
Pojmenovali mě Arthelais
a začali mě cvičit a vzdělávat v dějinách Mateřského světa.
Pět let jsem žila na té lodi s jeho vojáky.
Byli má jediná rodina.
Žádná změkčilost.
Jen drsné lekce války.
Často mě bral s sebou na diplomatické mise.
Byla jsem jeho dítě.
Byla jsem jeho chráněnka. Byla jsem jeho žačka.
Byla jsem jednou z nich.
Dcera vyznamenaného velitele.
Přítele krále a královské rodiny.
Žila jsem privilegovaným životem.
Ale i tak se čekalo, že budu plnit svou povinnost.
Bojovat za Mateřský svět.
Na vojenské akademii chtěli, abychom si našli milence.
Někoho, koho bychom bránili za cenu života,
když se politika expanze stala příliš abstraktní
a smysl dobývání se ztratil v surovosti boje.
Pojďte! Za mnou!
V osmnácti letech jsem se stala důstojnicí a velela jednotce.
Bojovala jsem za krále ve vzdálených světech
pod vlajkou lidí, kteří mi vyvraždili rodinu
a zničili celý můj svět.
Vycvičili mě,
zlomili mě a předělali k obrazu svému.
Vyprávím ti to, abys věděl, kdo jsem.
Ptal ses, jak vím, že vás zničí.
To bych udělala já.
PŘÍSTAVNÍ MĚSTO PROVIDENCE – VELDT
Jestřábi.
Lovci odměn. Pracují pro impérium.
Počkat.
Ale ne.
To je ten, za kterým jsme přišli.
Ten mě představil Bloodaxeům.
Neřekli ti, jak jinak se s nimi spojit?
Ne. Říkali, že se skrývají na planetě Sharaan.
- Chrání je král Levitica. - Levitica.
Pojď.
Karbuš.
Naše nejlepší šance najít Bloodaxe
je kontaktovat Levitikany.
Může nás to prozradit.
Najdeme generála Tita, pak zkusíme tvé rebely.
- To je tvoje majitelka? - Táhni. Není na prodej.
Tady je všechno na prodej. Tak kolik?
- Mám nahoře pokoj. - Ne.
S celkem čistým povlečením.
Je to velkorysá nabídka, ale nemyslím...
Zaručuju ti, že do rána
mě budeš prosit o víc.
Řekla jsem, ať vypadneš.
No tak, mamčo.
Pusť ho, ať se pobaví.
Měl bys odejít.
Poslouchej, ty žárlivá děvko...
Ty poslouchej. Řekla jsem, ať vypadneš.
Sháním jednu informaci.
Slyšel tu někdo o generálu Titovi nebo kde by mohl být?
No jasně, generál Titus.
Bláznivej zmetek. Poštval svoje chlapy proti silám Mateřského světa
v bitvě u Sarawu.
Víš, kde se nachází?
Co jsem slyšel, zápasí v koloseu na Polluxu.
Být váma, dávám si bacha, slečinko.
Poslední lovec, co po něm šel, skončil s hlavou na kopí
u vchodu do kolosea,
pro výstrahu, aby ho nikdo neotravoval.
Takže je na Polluxu.
- To je tvůj plán? - Jo.
- Co? - Asi musíme najít loď, co nás tam zaveze.
Učíš se.
Hej, mrcho!
Měla jsi mě zabít.
Teď umřeš ty.
Dám ti jednu šanci otočit se a odejít.
Dáš nám všem jednu šanci?
Zabijte ji.
Působivé.
Jestřábi ti platí, abys dělal pro Mateřský svět?
- Nemusím lovce odměn. - Neptal jsem se.
Aby bylo jasno, taky nemám rád lovce odměn.
Takže jsi žoldák?
Ne, to mi nesedí.
Dalo by se říct, že jsem spíš oportunista.
Opravdový hrdina, co?
Počkej!
Hele, slyšel jsem,
že chceš na Pollux.
Můžu ti pomoct.
Jsme jen prostí rolníci.
Sháníme vojáky do boje proti Mateřskému světu.
Máme trochu peněz, ale nezbohatneš na tom.
Jasně, chápu.
Dáš mi, za co ti to stojí.
Vojáky do boje proti Mateřskému světu?
Jmenuju se Kai.
Loď mám v přístavu.
Nastavuju kurz na Pollux.
Nejdřív zastavíme na Neu-Wodi.
Znám tam jednoho rančera.
Má někoho, kdo by se vám hodil.
Stojí za to?
Nemáme času nazbyt.
Bude se ti líbit.
- Byl jsi někdy mimo planetu? - Ne.
Cos dělal na farmě?
Dohlížím na sklizeň a výsadbu, kataloguju osení, starám se...
To zní skvěle. Teď se držte.
Vstupte.
Cassie, to jsi ty. Dobře.
Dostali jsme zprávu od jestřábů.
Žádají nás o schůzku.
Prý chytili bytost,
která má důležité informace o povstalcích.
O Devře Bloodaxeové a jejím bratrovi.
O Bloodaxeových?
Tak to...
To je skvělé, Cassie.
Dej mi vědět, až dorazí.
- Ano, pane. - No tak.
POHRANIČNÍ USEDLOST – NEU-WODI
Vida, ten zmetek ze Saaldorunu.
- Co tě sem přivádí? - Stýskalo se mi po tvém úsměvu.
Pořád máš na řetěze toho chlapa?
Taraka? Jo, odpracovává si u mě dluh.
Ještě pár desítek sezón, a bude volný.
Proč se ptáš?
Můžeme si s ním promluvit?
Mohl bys z toho něco mít.
Jestli z toho něco kápne...
Hej!
Taraku!
Tihle s tebou chtějí mluvit.
- Jak jsi přišel k tomu řetězu? - Po dlouhé cestě plné omylů.
Jestli mě chceš obvinit ze zločinů proti Říši,
přiznávám se. Prober to s ním.
Ne, proto tady nejsme.
Jsme z vesnice, která hledá bojovníky,
aby nás vycvičili a chránili proti Mateřskému světu.
- Říši nemám rád. - Dobře.
To je dobře známo.
Rád bych bojoval s vámi,
ale mám tady nějaký dluh
a já své dluhy platím.
Co ti dluží?
Tři sta tisíc daramů by mi mělo vynahradit všechny nepříjemnosti.
Blbost.
Tolik nemáme.
Nemáte peníze.
Rád se sázím.
No vida.
O co se vsadíme?
Když Tarak zkrotí toho tvora venku, jeho dluh bude vyrovnán.
Ale jestli ne,
všichni skončíte na řetězu.
To je moje nabídka.
Přidrž ho!
Pozor na ocas!
Dokážeš to?
Jo, dokážu.
Zaber!
Ať s tebou tak necuká.
- Pusťte ty provazy. - Roztrhá tě na kusy.
Pusťte ty provazy a vypadněte.
Jen si posluž. Pusťte ho.
Neublížím ti.
Jsi daleko od domova. Já taky.
Ty a já...
Jsme si podobní.
Ublížili nám,
zradili nás, zklamali naši důvěru.
Oba známe strach.
Ale oba se nejvíc bojíme
sebe samých.
To je ono.
Ukážeme jim, že se nebojíme.
Ukážeme jim, že jsme víc než okovy, které nás poutají.
Klid. Jen pojď.
Tamhle.
Jo.
Dobrý.
Hickmane, udělal jsem, cos chtěl.
Jsme si kvit.
Buď na ni hodnej.
Běžte ven!
Hej!
Ne.
Hej...
Ne.
Hodná.
Taraku! Jdeme.
To bylo dobré. Znáš po cestě ještě někoho?
Mám pár nápadů.
KOBALTOVÉ DOLY – PLANETA DAGGUS
Tak o co jde?
Zastupujeme vesnici na malém měsíci Veldt.
Vesnici hrozí, že ji zničí
vojsko Mateřského světa.
Hledáme bojovníky,
kteří by ji pomohli ochránit.
Známe tvou pověst
a mysleli jsme, že by tě to mohlo zajímat.
- Nemesis, prosím. - Podržte ji.
Pomoz jí, prosím.
Nepřibližuj se!
Jen si chci promluvit. Nic víc.
Jsem zdeptaná, to je pravda.
Ale nejsem hloupá.
Vím, proč jsi přišla. Chceš to dítě.
Ano, chci.
Tohle mít nemůžeš.
Tohle je moje.
Má matku, která na něj čeká.
Stýská se jí.
Co je mi do bolesti té matky, když má bolest nikoho nezajímá?
Byl to můj domov, než přišli.
Nasaj vzduch.
Otravuje mi tělo.
Oslabuje má vajíčka a mé děti se teď nemohou vylíhnout.
Zasloužím si spravedlnost.
Chápu.
Ale takhle to nejde.
Je rozdíl mezi spravedlností a pomstou.
Opravdu?
Nejsem si tak jistá.
Znám bolest matky.
Vím, jak je osamělá.
Ale tomu dítěti nesmíš ublížit.
Nedovolím ti to.
Věřím ti. Ale věz,
že to dítě zabiju
a budu zabíjet dál, dokud každá matka nebude plakat lítostí
nad tím, že kdy přišla do dolů na Daggusu.
Sakra!
Pojď!
Jdeme.
Pojď. Uhni!
Pojď sem.
Teda, to bylo...
To bylo úžasné.
Neradujte se z toho.
Není v tom žádná čest.
Mohl by tu ležet kterýkoli z vás,
ve špíně nějakého zapomenutého světa...
ve jménu pomsty.
To byste si měli pamatovat.
To bylo od tebe hezké, s tím dítětem.
- Jen jsem chtěl pomoct. - Ale někomu to nepřijde přirozené.
Tobě ano.
Doma jsi bez váhání zachránila Sam.
Za laskavost stojí za to umírat.
Tomu věřím.
Nebylo to tak vždy.
Víš, že jsem bojovala v mnoha světech.
Má vítězství se donesla mému adoptivnímu otci...
a králi.
Za svou věrnost a službu
jsem byla povýšena do elitní královské gardy.
Jmenování zařídil můj otec.
Netušila jsem, že šlo o něco víc.
Dostalo se mi cti
být tělesnou strážkyní princezny Issy.
Princezna byla pojmenována po dávné královně Isse,
dárkyni života.
Staré pověsti o královně praví,
že měla schopnost darovat život.
Zdálo se to jako mýtus nebo metafora
vytvořená jako odpověď na generace války a dobývání.
Ale ten příběh zaujal představivost lidí.
A věřilo se, že moje princezna možná má stejnou schopnost.
Nejednou jsem viděla věci, které jsem nedokázala vysvětlit.
Proto jsem si myslela, že je jiná.
Výjimečná.
Král mi jednou řekl...
Až se stane královnou,
myslím, že přinese soucit, který jsem ztratil
po těch drsných letech válek.
„Bude to počátek něčeho lepšího.“
- Vaše přátelství ji chrání. - Naše přátelství ji chrání.
Věřila jsem v ni,
v její laskavost.
Věřila jsem, že nás dokáže spasit.
GLADIÁTORSKÁ ARÉNA NA CASTORU MĚSÍCI PLANETY POLLUX
Velký generál Titus.
Díky.
Dobře.
Opravdu je to dobrý nápad?
Umyjeme ho a necháme vystřízlivět.
- Tak jo. - Pojď.
- No tak. - Zvedni ho.
- No tak. - Nechte mě!
Co to děláš?
To stačí. Děkuji.
Velel jste východním královským armádám?
Nejste snad legendární generál Titus?
Nevím, co to meleš.
Nemůžeš mě nechat na pokoji?
Nemůžu. Mám totiž naději, že ten bývalý generál stojí přede mnou.
Co ode mě chceš?
Mí muži jsou mrtví, protože jsem se vzdal.
Unavuje mě každý den tu hrůzu znovu prožívat.
Teď prosím odejdi a nech mě v klidu umřít.
Nemyslím, že je vám souzeno umřít tady...
Generále.
Neříkej mi tak.
Nemám žádnou hodnost.
Mám pro vás nabídku.
Můžete se vykoupit.
- Na to už je pozdě. - Na sebelítost nemám čas!
Co ti mrtví, kterým jste kdysi velel?
Co oni?
Když se nechcete vykoupit,
co se pomstít?
Tenhle muž ví, kde jsou povstalci?
Ano, pane.
Tak dobře, poslouchám.
- Pustíte mě, když vám řeknu, co vím? - Budeš volný, máš mé slovo.
Už celou sezónu jsem Devru Bloodaxeovou neviděl,
ale v té době byli na Sharaanu pod ochranou krále jménem...
Levitica.
Pokračuj.
Je to už nějakou dobu, ale byli tam.
Promluvte si s ním, s Leviticou.
To jistě udělám. Děkuji.
Neměli jsme dohodu?
Ano, měli.
Jsi volný.
Podívejte se mu do mozku, jestli zjistíme něco víc.
Pak navštívíme krále Leviticu.
Ano, admirále. Nastavím kurz na Sharaan.
Jdeme.
PLANETA KRÁLE LEVITICY – SHARAAN
Cením si vaší trpělivosti a ujišťuji vás,
že Devra ví o vaší přítomnosti.
Blíží se rozhodnutí, kdy vás přijme.
Děkuji, vážený králi Levitico.
Budeme očekávat její příchod.
Podívejte.
Sedláku, proč nás kontaktuješ z této neznámé lodi bez vlajky?
Domníval jsem se, že po poslední schůzce si důvěřujeme.
Koupili jsme od tebe zrní pro naše bojovníky.
Nepleť si svoje obchody s naší revolucí.
Chápu.
Svou přítomností ohrožujete nás a našeho dobrodince.
Ale my už tvoje obilí nepotřebujeme.
Díky laskavosti krále Levitica máme víc, než potřebujeme.
Měli byste okamžitě odletět.
Nepřišli jsme prodávat obilí.
Ke Gunnarově vesnici přiletěl smrtihlav, který ohrožuje její existenci.
Naverbovala jsem bojovníky
a dala slovo, že je přivedu na obranu vesničanů.
- Ale dochází nám čas. - Cože?
Tahle hrstka? Proti smrtihlavovi?
Proto jsme tady. Máte muže a lodě.
S vámi se můžeme bránit.
A můžeme vám zaplatit přebytky z naší úrody.
Nic víc nemáme.
Mé síly proti Králozoru?
To je sebevražda.
Tu loď pár desítek stíhaček nezničí.
Ta loď a muži v ní jsou ničitelé světů.
Je mi líto, to je nemožné.
Ten muž není revolucionář.
Je to prostý sedlák.
Ale obchod stranou,
jeho lidé holýma rukama vypěstovali obilí, které vás nasytilo.
Vás všechny!
A kvůli tomu obchodu
jejich vesnici teď ohrožuje admirál Noble,
který jde po vaší revoluci!
Chápu.
Půjdu.
Děkuju.
Bratře, na slovíčko.
Naše vítězství, a nebylo jich moc, byla taktická.
Nemůžeme bojovat proti Králozoru.
Když nás našel ten sedlák, Nobleovi to taky nebude trvat dlouho.
Nedovolím, aby kvůli nám padl další svět.
A co ti, kterým velíš?
Jejich životy patří jim.
Tihle lidé za námi přišli,
protože nikoho nemají.
Přišli nás požádat o pomoc
v zápasu proti smrtihlavovi Mateřského světa.
Není to, za co bojujeme?
Nejsou těmi, kým jsme kdysi byli my?
Když těmto sedlákům nepomůžeme bránit jejich domov,
revoluce nemá smysl.
Volba je vaše.
Kdo z vás je ochoten zemřít za to, v co věříme,
než se za tím jen skrývat?
Milius.
Proč mě to nepřekvapuje?
Kdo jiný se postará, aby ses vrátil celý?
Poděkuj Leviticovi a opusť tuto planetu.
Sestro, zatím na shledanou.
Třeba to není sebevražda.
Proč souhlasil, že vám pomůžou?
Bloodaxe? Myslíš, že by neměli?
Zdá se to krátkozraké.
Oslabí tím
hnutí odporu, povstání...
Ať to chceš nazvat jakkoli.
A proč, Koro?
Aby se nechal zničit smrtihlavem?
Pocit viny je mocná věc.
Aha, pocit viny. Achillova pata cti.
Kdysi jsem to myslím měl.
Čest.
Věřila bys tomu?
Je to pravda.
Co si myslíš?
Mám před sebou deset, nanejvýš patnáct sezón, než okradu toho nepravého.
Ubodá mě nějakej parchant se psí hlavou v barový rvačce.
Stejně je to tvoje vina.
Kvůli tobě bych se stal čestným chlapem.
Kdybyste měli větší sílu odporu,
tak moc byste mě nepotřebovali.
Jsi ochoten s námi bojovat?
Když tak žebráte.
Kai, nežebráme.
Tak teda když prosíte.
S dovolením.
To snad ne.
Je v tom jeden háček.
Ty krámy v nákladním prostoru.
Čekají mě kupci na Gondivalu.
Trpělivost není jejich silná stránka.
Asi bych měl dát sbohem zlodějství,
než se dáme do boje se smrtihlavem.
Kromě toho jsi řekla, že mě potřebuješ.
- To jsem neřekla. - Já myslím, že jo.
Nastavím kurz a dám jim vědět, že jsme na cestě.
Sakra, takže patřím k těm dobrým?
Prosím vás...
Prosím!
Pověděl jsem pravdu.
Nic víc nemám.
No, pravdu.
Přijal jsi známé nepřátele Mateřského světa,
léčil jejich rány, spravoval jim lodě.
A to vše kvůli cti a laskavosti.
Naše civilizace žije a vzkvétá 10 000 let
a čest a laskavost jsou její základní hodnoty.
Ano, čest a laskavost.
Vidíš to?
Ta loď se jmenuje Králozor,
na počest našeho padlého otce.
Takže...
čest chápu,
ale laskavost ne.
Náš král prokázal laskavost cizinci, jako jsi ty,
a byl za svou laskavost zabit.
Takže jsme pojmenovali naši loď po síle v tom přívětivém zraku,
který jsme kvůli laskavosti ztratili.
A na paměť toho, že kdyby z Boží vůle ten zrak na nás spočinul,
byť jen na kratičký okamžik,
může nám navždy změnit život.
Dnes spočinul na tobě.
Máme svolení k útoku.
Potvrzeno.
Volná palba.
Pane, přišla zpráva od jednoho z našich jestřábů.
Jsou na stopě Bloodaxeům.
Konečně dobré zprávy.
Připravte hyperstart.
Vyzvednu si ty zrádné psy osobně.
A vaše pokyny pro Králozor?
Až zničíte planetu,
sejdeme se, vytáhneme z nich, kde se nacházejí ostatní povstalci,
a zničíme je jednou provždy.
Ano, pane.
NEREGISTROVANÉ OBCHODNÍ DEPO – GONDIVAL
Kai mluvil o těchhle bednách.
- Tady jednu máme. - Dobře.
Vezměte ty šedé.
- Jsou označené. - Dobře.
Hlavně se nedívejte dovnitř. Nechci u vás klesnout.
Kam je mám složit?
- Za mostem je místo. - Fajn.
Odneste je na druhou stranu mostu.
Vyložíme to a vypadneme z tohohle šutru.
Rád nechám tenhle život za sebou.
Dobře.
Jen zkontroluju, že je na seznamu.
Piloti,
až přistanete, podívejte se po palivu.
A vy dva, hlídejte shora.
Jak to vypadá?
Všechno je hotové.
- Tak jdeme na to. - Ano.
Připravte se.
Něco tu nehraje.
Na kolena.
Teď není čas na hrdinství.
Kdy?
Na Veldtu, v Providence, když jsem poprvé slyšel tvůj příběh.
Hnala ses za odporem, tak mě napadlo, že ulovím pár hlav.
Například Taraka.
Jeho svět zotročený.
Pak Nemesis.
Celá rodina vyvražděná.
Ale generál Titus?
Máš představu, jakou má sám o sobě cenu?
Všichni by skočili po možnosti jakkoli se pomstít Říši,
i kdyby za to dostali jen pytel obilí.
A pak jsi tu ty, Koro.
Nebo ti mám říkat Arthelais?
Ty jsi nejcennější ze všech.
Víš, co Mateřský svět udělal s mou planetou?
Nejenom že ji zničili.
Mučili každého muže, ženu a dítě.
Nechali je lpět na životě a z oběžné dráhy je spálili na popel.
Víš, co mě to naučilo?
Nikdy se neocitnout na špatné straně dějin.
To si myslíš, že děláme?
Ne.
Vybrali jste si stranu, která se do dějin ani nedostane.
Kam se poděla čest?
Kam se poděla?
Hajzle.
Kohopak to tu máme?
Ale ale.
Velitel Bloodaxe.
Vůdce povstalců,
které měl Králozor v tomto zapadlém koutě pochytat.
Sám o sobě mi zaručí místo v senátu.
Nesmím opominout, že tu máme člena královského rodu.
Tarak Decimus.
Nebo mám říct princ Tarak?
Generál Titus.
Nepotřebuje představovat.
Jeho činy v bitvě u Sarawu ho předcházejí.
Sedlák.
Náš ambiciózní sedlák.
Pyšním se tím, že mě nic nepřekvapí.
A přece.
Chápu, proč tu jsou ti ostatní. Ale ty?
Co sis sliboval od tak chabé akce?
Pověz mi to.
No jistě.
Legendární šermířka známá jen pod jménem Nemesis.
Zavraždila 16 vysokých představitelů impéria
a jejich ochranku.
Všechno proto, aby pomstila své zabité děti.
No jistě.
Zdála ses mi povědomá,
v té špinavé vesnici.
Mezi všemi těmi prosťáčky,
nejhledanější uprchlice v celém vesmíru.
Jizvonoška. Arthelais.
Víš, co jsi pro mě udělala, Arthelais,
když jsi vás tu tak shromáždila?
Až složím regentovi vaše těla k nohám,
budu hrdinou Říše.
Budou skládat písně o mých činech.
Jako bych to hlavní neoddřel já.
Můžete se do toho pustit.
Budeme je přepravovat paralyzované, kdyby někdo měl roupy.
Vstávej. Mám pro tebe práci.
Hele... Tak jo.
Když na to půjdeš chytře, můžeš se z toho aspoň dostat živej.
Jsi hnusák.
A ty jsi zbabělec.
Stačí stisknout spoušť.
Neudělám to.
Ale uděláš.
Dokážeš to. Stačí stisknout spoušť.
Vím, že ji miluješ.
Koro.
Gunnare.
Je mi to líto.
Dokážeš to.
Piloti, do lodí!
Odpoutejte mě! Musíme letět!
Ne!
To je dokonalé.
Položili za nás život.
Věřili v to, za co bojovali.
Za co lepšího umřít?
Měla jsem umřít s nimi.
Vím něco o pocitu viny,
když člověk přežije ty, po jejichž boku se zapřísáhl bojovat.
Odteď...
cti jejich památku, jak jen můžeš.
Nos je v sobě.
Dnes jsme zasadili úder Mateřskému světu.
Zločinci, nuly proti válečné mašinérii.
Tento malý akt odporu dává hlas těm, kdo ho nemají.
Nejde jen o padlého oficíra a pár jeho mužů.
Je to počátek něčeho většího.
Co teď udělají?
Imperiální posádky nejsou známé svou odvahou.
Předpisy vyžadují, aby se loď po smrti admirála vrátila.
To je dobře.
Stejně dostaneme zaplaceno, ne?
Dohoda je dohoda.
Platba čeká na Veldtu.
Dlužím ti poděkování. Nikdy jsem tomu pilotovi nevěřil.
Všichni mu dlužíme.
Zachránil nás.
Napadlo mě...
Je pravda, co říkal ten mrtvý lovec odměn?
Že jsi Arthelais?
Kai byl lhář a zloděj, co vás všechny málem prodal.
Chcete ještě něco, generále?
Neříkej mi generále.
Vidíte?
Tamhle.
To je naše vesnice.
Domov.
Nikdy jsem žádný domov neměla.
Je skoro škoda, žes toho parchanta Noblea zabila
a nemusíme bojovat.
Krásně by se tu umíralo.
To ano.
Jedeme.
Připravte ho na přenos.
Balisarius čeká.
Neměli bychom ho nejdřív stabilizovat?
Nenecháme regenta čekat.
Neurolink.
Propojení hotovo.
Spojení kompletní.
Signál je silný.
Pošlete ho.
Pane.
Balisarie.
Našel jsem ji.
Našel jsem Arthelais.
Jizvonošku.
- Určitě je to ona? - Ano, pane.
Doprovázel ji zostuzený generál Titus a Darrian Bloodaxe.
- Brzy je zajmeme. - Povězte mi, kapitáne.
Myslel jste, že to bude dobrá zpráva?
Že moje dcera Arthelais,
jedna z nejnebezpečnějších bojovnic
v dějinách ozbrojených konfliktů, se nyní účastní rostoucího povstání?
Mám být šťastný,
že spojila síly s geniálním velitelem, generálem Titem?
Pane, máme ji na dosah.
Přinesu vám její hlavu.
Popravdě, nejvíce ohrožená se mi tu zdá vaše hlava.
Potlačíte to povstání do posledního muže.
Pak zajmete mou dceru, živou,
a vrátíte mi moje drahé dítě.
Abych ji mohl ukřižovat ve stínu senátu.
Když mi ji nepřivedete,
pak ten, jehož veřejná poprava,
která senátorům nažene husí kůži,
a jehož řev se bude rozléhat mramorovými chodbami,
budete vy.
Přežil to?
Nevím.
Nemá tep a mozek nefunguje.
Dej mu maximální šok.
KONEC PRVNÍ ČÁSTI
Překlad titulků: Vít Bezdíček