Downloaded from YTS.MX
Cape Cod este locul de joacă estival pentru New England.
Dar chiar lângă plajă, rechinii albi sosesc
Official YIFY movies site: YTS.MX
în numere tot mai mari, vânând în moduri nemaiîntâlnite.
...în larg, la Cape Cod, un presupus atac al rechinilor...
...un înotător mușcat de picior a fost dus la spital.
Cu noi echipamente și descoperiri surprinzătoare...
E incredibil cât de rapid se deplasează.
...savanții sper să prevadă comportamentul rechinilor...
Am marcat rechini și la 6 m de țărm.
...ca să țină oamenii în siguranță.
În extremitatea nord-estică a Statelor Unite,
Cape Cod se întinde pe coasta statului Massachusetts, plină de stațiuni.
Vara este perioada de vârf pentru turiști și rechini.
Atunci migrează aici marele rechin alb pentru a vâna focile tot mai numeroase.
Chiar lângă orașe și plaje.
Cu cinci atacuri în zece ani, dintre care unul fatal, e important
să știi când poți intra în apă în siguranță.
Avem rechini albi în număr tot mai mare.
Avem și foci, a căror populație s-a refăcut, dar avem și o problemă.
Activitatea oamenilor se suprapune cu a acestora.
Ca părinte, mi-e greu s-o văd
pe fiica mea intrând în apa peste brâu,
fiindcă există șanse reale
să fie rechini albi unde înoată ea.
Pentru a reduce riscul de atacuri, savanții Greg Skomal și Megan Winton,
de la Atlantic White Shark Conservancy,
vor să crească gradul de predictibilitate al activității rechinilor.
Vrem să putem să sfătuim mai bine
responsabilii cu siguranța publică, turiștii...
BIOLOG PISCICULTURĂ
...publicul, privitor la unde tind animalele să fie
și când și unde e posibil să vâneze foci.
Pentru a prezice poziția rechinilor, aceștia marchează,
monitorizează și filmează toți rechinii albi din jurul peninsulei.
O întrebare esențială,
încă din 2014, este cum să aflăm...
CERCETĂTOR
...câți rechini albi vin anual aici.
Dacă ar putea estima numărul de rechini albi din jurul Cape Codului,
ar fi o premieră pentru știință.
De câte ori ieșim în larg, vedem rechini noi.
Greg și Megan vor să afle și cum folosesc rechinii relieful submarin
pentru a vâna foci. Inclusiv momentele de dinaintea unui atac.
Dar mai întâi, trebuie să găsească unul.
- Aici, în dreapta, John. - L-am văzut, Wayne.
Avioanele de recunoaștere îi pot găsi cu ușurință.
Bine, acum e în dreapta sus.
Nisipul alb de pe fund contrastează foarte bine
cu griul din partea dorsală a animalului.
Acum e sub mine.
Wayne direcționează vasul de cercetare spre rechin.
Încă vreo 200 de metri.
- Ne-am furișat în spatele lui. - Chiar acolo!
Și l-am filmat sub apă cu o cameră GoPro.
Uită-te ce pește, uite! Încearcă să ne măsoare.
Dacă rămâne în ape suficient de adânci, îl va marca.
Hai, dragă!
Ce tare! La naiba, a fost perfect.
De câte ori face asta, colectăm tot felul de informații.
Unde l-am văzut, ce temperatură are apa,
ce adâncime are și cât de mare e animalul.
Repetăm asta de mai multe ori pe parcursul zilei.
Filmează rechini de toate formele, dimensiunile și personalitățile.
A venit direct spre cameră!
E agitat, asta e clar. Aceștia mai mici tind să fie agresivi.
Vine înapoi, să vedem ce face!
Are multe zgârieturi de la foci, a tot încercat.
Rechinii mai tineri și mici, ca acesta, pot fi vânători lipsiți de experiență.
Poate că nu sunt foarte pricepuți, dar exersează.
Focile sunt animale mari.
Și ele sunt prădători de seamă.
Au gheare și dinți mari. Dacă rechinii nu le anihilează
dintr-o lovitură, ele vor riposta.
Îi spunem „iritație de focă”. Au zgârieturi de focă pe tot botul.
Unele exemplare,
în special cele mai mici,
care nu au descoperit cel mai bun mod de a prinde focile,
acelea au multe zgârieturi de focă.
Fiecare marcaj îi va ajuta să catalogheze și să urmărească rechinii.
L-am prins!
L-am marcat binișor! Privește!
Acum e în spatele nostru. Incredibil!
- Mamă! - Ne-a lovit!
Nu ne place.
Știi ce? Mi s-a părut că ar fi unul care lovește bărci.
Eu am crezut că o să se ducă glonț
în larg, fiindcă accelerase,
apoi s-a întors și s-a lovit de barcă.
Știam de când am văzut că rechinul ăla era agitat.
Cred că dorește cu ardoare să se hrănească.
De ăștia mă tem când vine vorba de un surfer, scafandru
sau înotător dând din mâini aici.
Incredibil!
Cercetările lor sugerează că numărul e în creștere,
dar cât de mulți rechini sunt aici?
Facem un recensământ serios din 2014. Am ieșit în larg
de două ori pe săptămână, am filmat sub apă
și am creat un catalog al rechinilor albi de lângă Cape Cod.
Acum folosim acele informații
ca să extrapolăm și să obținem numărul lor.
Au catalogat sute,
dar cred că numărul lor total poate fi cu câteva sute mai mare.
Dacă îmi spuneai acum 25 de ani
că vor fi o droaie de rechini albi care mănâncă foci,
iar noi îi vom marca, aș fi spus că ești nebun.
Dar am marcat peste 250 de rechini albi în ultimul deceniu,
și nu mi-aș fi imaginat asta,
dar, într-adevăr, ecosistemul natural se regenerează.
Motivul? Focile.
Înainte de anii '70, pescarii le vedeau drept concurență și le ucideau.
Au fost decimate.
Fără o sursă stabilă de hrană, rechinii au plecat.
Timp de generații, focile erau puține, la fel și rechinii.
În 1972, focile au fost declarate specie protejată
de legea de protejare a mamiferelor marine.
Se estimează că azi sunt cam 50.000 de foci în zona Cape Cod.
Numărul lor a crescut la loc.
La fel și cel al rechinilor.
Avem un ecosistem natural incredibil,
în care avem prădătorul, rechinul, și prada, focile.
Apoi avem și turiștii care vin aici,
care se suprapun cu această relație pradă-prădător.
Atunci am înțeles că e important să ne preocupăm de siguranța publică.
De atunci, din ultimii doi ani, am început să analizăm intens
comportamentul de prădător al rechinului alb.
Peste tot în lume, rechinii albi atacă prin ambuscadă.
Țâșnesc din adâncuri cu atâta forță, încât ies la suprafață.
Dar nu și la Cape Cod.
Aici, plajele sunt mărginite de bancuri de nisip nu foarte înalte.
Fără avantajul adâncurilor, e mai greu să prindă focile în ambuscadă.
Așa că trebuie să vâneze inteligent.
Misiunea lui Greg și a lui Megan e să afle cum.
Rechinul alb vânează pe ascuns.
Cât de aproape de plajă stau focile.
Știu că dacă stau în ape puțin adânci, rechinii nu se pot apropia.
Așa că vedem cum rechinii
se chinuie să înoate în ape puțin adânci.
Dacă-i privim de la țărm,
îi vedem cum se plimbă de-a lungul coastei
așteptând vreo focă să iasă și să facă vreo greșeală.
Pe plajă nu e nicio amenințare. Dar focile se hrănesc cu pește.
Așa că trebuie să părăsească siguranța țărmului.
De câte ori o focă intră în apă, rechinii au șansa la o masă copioasă.
Ca să supraviețuiască, trebuie să mănânce săptămânal 18 kg de grăsime.
Și vor risca totul ca să obțină asta.
În aceste ape puțin adânci, o femelă rechin a ucis o focă,
dar asta e doar jumătate din luptă.
Valurile împing cadavrul spre plajă, unde n-o pot ajunge.
Dar femela stă în apropiere.
Forțează limitele ca să ajungă la foca aflată în ape de câțiva centimetri.
Dacă n-o apucă, irosește energie prețioasă.
E în ape puțin adânci.
Se vede apa în jurul înotătoarei dorsale pe măsură ce înoată acolo.
Dar nu poate ajunge la focă.
Sângele scurs din focă a atras mai mulți rechini în zonă.
Femela mai are o singură șansă.
O masă așa bogată în grăsime și proteine merită efortul și riscul.
O focă e o masă îndestulătoare pentru un rechin alb.
Nu e singurul lucru pe care-l mănâncă.
Dar o focă e echivalentul a sute
sau mii de pești în ceea ce privește caloriile.
Prinderea unei foci nu-i ușoară, dau greș în 80% din încercări.
De succes sau nu, revenirea rechinilor prădători
într-o zonă favorită a turiștilor poate fi ceva periculos.
Greg și Megan vor să înțeleagă mai bine ce fac rechinii.
Vrem să le știm comportamentul
și cum iau deciziile privind locul
și momentul când atacă și ucid focile.
Dar să poți vedea un atac întâmplându-se
e ceva foarte rar, iar filmarea unui atac e și mai rară.
Așa că ei au ajutat la dezvoltarea
unor camere de filmare nemaiîntâlnite la Cape Cod.
Pentru prima dată, aceste sonde înregistrează
comportamentul unic al rechinului alb din miezul acțiunii.
Au camere video integrate.
Pot filma orice face rechinul,
practic, privitorul poate să „călărească” rechinul aproximativ două zile
și să-i observe comportamentul.
Acesta se va comporta diferit,
iar noi îl vom înregistra, nu la fiecare oră, ci în fiecare secundă.
Aici, John, în dreapta. Destul de adânc.
Sonda CAT are în ea dispozitivul prezent în fiecare smartphone,
care ne monitorizează activitatea. Are un accelerometru tridimensional
care eșantionează de 20 de ori pe secundă
mișcările și comportamentul animalului.
- Ce pește frumos! - Cât de mare e! E frumos.
Nu-i văd marcajul.
E Leneșul gras!
Un rechin alb de patru metri.
Poate că oamenii cred că nu este prea științific să dăm porecle rechinilor.
Dar ne ajută să reținem cine sunt aceste exemplare,
în cazul ăsta, Leneșul gras.
Mulți oameni cred că rechinii arată la fel.
Dar sunt o groază de trăsături, caracteristici
și coloraturi unice pe aceste exemplare,
care ne permit să le recunoaștem de la suprafață.
- E dificil. S-au scos magneții? - Da.
Sunt gata de treabă.
John, se mișcă puțin la stânga.
Sonda CAT trebuie așezată perfect,
astfel încât camera să-l filmeze perfect pe Leneșul gras.
Mai încet!
Îi place la suprafață, îl prindem la următoarea ieșire.
Uneori se comportă așa, marcajele ne-au arătat
că le place să urce la suprafață, apoi să se scufunde.
Dar acesta trebuie să iasă acum și să-l marcăm!
Hai, urcă la suprafață! Haide!
Frumos! Arată incredibil.
- Da! - Ura!
Acum ei vor aștepta să vadă ce face Leneșul gras.
Iată-l!
E chiar acolo! Mamă!
Fraierul vânează aproape de mal.
Rechinul pe care tocmai l-am marcat,
Leneșul gras, se apropie acum de foci, chiar lângă mal.
- Face exact ce vrem noi. - Exact.
În asta constă acest studiu,
le categorisim comportamentul și aflăm mai multe despre cum vânează
foci în apele din jurul plajelor de aici.
Vrem să aflăm când, unde și cum atacă rechinii albi în mod natural
și cum își ucid prada, focile.
Dacă găsim tipare de comportament, vom avea capacitatea
de a prezice unde e cel mai posibil să fie aceste animale,
relativ la activitatea oamenilor și la comportamentul lor de hrănire.
Acest instrument ne permite să facem asta.
Mai durează vreo două zile ca sonda să se desprindă de rechin.
Dacă Greg și Megan pot localiza semnalul radio al sondei,
ei vor recupera date prețioase.
Și, posibil, o înregistrare video detaliată a atacului.
- L-am găsit, Wayne. - Da. E în dreapta sus acum.
Se întâmplă la flux, la reflux, ziua, noaptea?
Folosim tot felul de instrumente pentru a înțelege
ce condiții de mediu duc la evenimentul natural.
M-am întors, sunt acum la tribord.
Rechinii se observă cel mai bine din aer.
Din perspectiva mea, numărul de rechini pe care-i văd
e infinit mai mare decât pentru un om obișnuit. Serios.
Imaginea obișnuită a unui rechin alb
este cu înotătoarea ieșită din apă,
ca în filmul Fălci, dar acest lucru nu prea se întâmplă.
Ei sunt scufundați. De asta fac ceea ce fac.
Singurul mod de a vedea un rechin e din avion.
Am văzut rechinii ratând la milimetru o focă.
Majoritatea timpului, focile sunt foarte atente și agile.
Aici, foca sare rapid în lateral, virează la 180 sau 270 de grade.
Ajunge în partea din spate a rechinului, la coadă, unde e în siguranță.
Chiar și din aer, Wayne vede posibile vânători
de câteva ori pe an.
Dar nu e singurul lucru pe care-l vede.
Oamenii de pe plajă nu știu că ei sunt acolo.
Trec chiar pe lângă înotători sau surferi.
Interacțiunile periculoase cu oamenii sunt rare.
Dar... trebuie să fii atent.
Turismul e activitatea de bază din peninsulă.
Populația aproape că se dublează vara,
la fel și amatorii de plajă.
E și momentul de vârf al rechinilor.
În ultimul deceniu, la Cape Cod au fost cinci atacuri asupra oamenilor.
Cel mai recent, din 2018, a fost fatal.
Victima a fost dusă la spital unde a fost pronunțat decesul.
Dar majoritatea amatorilor de plajă,
turiștilor și localnicilor nu și-au schimbat obiceiurile.
Localnicii se tem de efectul asupra turismului.
La fel ca numărul rechinilor albi, și numărul turiștilor crește.
Rechinii care se apropie de țărm generează „turismul pentru rechini”.
Oamenii sunt atrași și de foci.
Cu tot mai mulți oameni intrând în apă, e tot mai important
să înțelegem cum vânează rechinii.
Ecologul marin Bryan Legare, de la Centrul de cercetare a coastei
colaborează cu Greg și Megan ca să prezică comportamentul rechinilor.
E frumos.
Și a descoperit un indiciu important.
Monitorizează mișcările rechinilor albi peste fundul mării și dunele subacvatice.
La o scară nemaiîntâlnită.
Până în acest moment, înțelegeam modul în care rechinii...
ECOLOG MARIN
...se deplasau din plajă în plajă, la kilometri depărtare.
Dar ca amator de plajă, asta nu-mi spune
unde sunt rechinii relativ la oameni.
Trebuie un mod de a măsura aceste animale
la o scală mult mai fină, ca să vedem cum folosesc dunele,
canalele, valurile și curenții.
Mai întâi, Bryan a cartografiat fundul oceanului de lângă peninsulă cu un sonar.
Sunt cele mai detaliate hărți ale fundului oceanului de aici.
Folosind hărțile, a descoperit un mod de a observa
mișcările rechinilor la intervale foarte reduse.
Aici avem mii de locuri
în care au fost prezenți 60 de rechini diferiți
o dată la două ore în vara anului 2021.
Punctele roșii arată unde au fost rechinii.
Și putem să confirmăm
că sunt prezenți permanent rechini în aceste ape cu adâncime mică.
Iese în evidență comportamentul rechinilor într-un loc.
Un loc fierbinte al rechinilor, unde activitatea e mai intensă
decât în orice alt loc cu prezență masivă de foci.
Canalul.
Un loc în care curenții creează două bancuri cu un canal adânc între ele.
Nisipul se mișcă în jurul peninsulei și creează două bancuri paralele,
unul lângă mal și unul
puțin mai departe, cu un canal adânc între ele.
Când rechinii trec prin această zonă, se folosesc de bancul interior,
înoată pe fund spre zona unde intră focile.
Un atac pe ascuns, care folosește canalul pentru adâncime,
bancul pentru a se ascunde și apa verzuie pentru camuflaj.
Nu fac lucrurile la întâmplare.
Rechinii albi înoată pe fundul oceanului,
se adaptează la mediul înconjurător pentru a vâna focile.
E o strategie unică, nemaivăzută nicăieri în lume.
Modul lor de comportament e diferit
de cel al altor rechini albi din alte locuri cu densitate mare.
Informații noi importante pentru Megan și Greg.
Cape Cod este probabil cel mai dificil loc din lume
pentru rechinii care vor să prindă foci.
Trebuie să învețe să navigheze prin apele mici
și să-și prindă prada în ambuscadă.
Trebuie să fie foarte analitici.
De obicei, nu credem că peștii trebuie să învețe, dar o fac.
Au abilități cognitive bazate pe experiență.
Și pot să vă spun
că de câte ori un rechin alb încearcă să ucidă ceva,
consumul de energie e uriaș.
Dacă nu există un câștig de energie,
o masă îndestulătoare, atunci energia aceea e irosită.
Dacă face asta de prea multe ori, nu va supraviețui.
Chiar și un rechin experimentat se va abține până când e sigur
că poate prinde și ucide foca.
Cei care vânează cu succes aici au deslușit cum s-o facă.
Trebuie să fie în cea mai bună poziție ca să se hrănească.
Noi încercăm să descoperim cum fac asta.
Noile tehnologii, cum ar fi sonda agățată de Leneșul gras, pot oferi indicii
despre momentele dinaintea unui atac.
Suntem abia la început. Chiar așa este.
Au trecut două zile și sonda cu cameră a Leneșului gras iese la suprafață.
Megan găsește sursa semnalului pentru a o recupera.
Filmarea poate rezolva misterul despre cum vânează rechinii la Cape Cod.
Aceste sonde au și senzori video. E ca și cum ai călări un rechin alb,
vezi exact ce face animalul.
E foarte tare. Se vede cât de mică e adâncimea.
Se văd fundul și suprafața apei.
Iată!
Urmărește ceva.
E impresionant cât de repede accelerează aceste animale.
Sunt atât de puternice. Nu am redat clipul mai repede.
Niciodată savanții nu s-au aflat mai aproape
de a vedea o vânătoare din perspectiva rechinului.
Leneșul gras va mânca sau va rămâne înfometat?
Dacă-l privim pe Leneșul gras cu încetinitorul,
ne dăm seama mai bine cum acționează el.
E incredibil cât de repede se mișcă aceste animale,
dar îl puteți vedea chiar acolo.
O să vadă ceva și aproape că o să revină în acel loc.
Iată-l! A revenit.
Puteți vedea cât de repede atacă.
Acolo este o umbră care se poate identifica. E o focă.
Puteți vedea cum înotătoarea dorsală iese la suprafață.
Aici vedem cum pleoscăie apa
și chiar aici, punctul acesta gri, este foca.
Vedeți ce repede înoată, lasă siaj în urmă, știe
că este urmărită de un rechin alb.
Dar scapă.
Deci n-a fost o vânătoare reușită.
Dar noi tot învățăm multe din această interacțiune.
Leneșul gras s-a apropiat atât de mult de focă,
încât e greu de crezut că a scăpat-o.
Dar focile sunt și ele animale incredibile.
Sunt foarte agile, mai ales când se știu urmărite de rechinii albi.
De multe ori reușesc să scape.
De la aceste sonde nu am învățat
doar care este comportamentul lor de prădători,
ci și cât de greu trebuie să muncească pentru a reuși
să prindă o focă în apele de lângă Cape Cod.
Unii localnici cred că focile și rechinii n-au ce căuta acolo.
Am crescut în Cape Cod. Sunt pescar profesionist de 21 de ani.
Când eram copil, focile erau o raritate în apele astea.
Acum avem o problemă, sunt prea multe,
decimează peștii...
PESCAR PROFESIONIST
...și distrug ecosistemul, ecosistemul fragil de aici.
Pescuitul face parte din cultura și farmecul
peninsulei, numită după abundența de cod din apele sale.
Scăderea numărului de pești după decenii de pescuit intensiv
face tot mai grea viața pescarilor.
Mulți dau vina pe foci.
Până la urmă, focile au efect direct
asupra profitului meu, asupra bunăstării mele,
a familiei și afacerii mele, și este dureros.
Prezența numeroasă a focilor a atras
rechinii albi care pun în pericol oamenii care intră în apă.
Acum, când fiica mea intră în ocean,
ea e în pericol de moarte.
Mulți consideră rechinii și focile drept un fenomen recent.
Dar tribul Mashpee Wampanoag
a coabitat cu focile și rechinii de secole.
Aceste ape ne-au asigurat traiul de mii de ani.
Cultura noastră s-a bazat din plin pe foci.
Oamenii spun că focile și rechinii sunt ceva recent.
TRIBUL MASHPEE WAMPANOAG
Asta nu corespunde cu dovezile istorice scrise
și cu istoria orală a tribului.
Revenirea focilor și a rechinilor... Mama Natură e foarte puternică.
Când vedem fauna că revine, înseamnă că aceste
animale au hrană, unii se bazează
pe ceilalți. Aceasta e credința noastră, că orice are dreptul să trăiască.
Trebuie să respectăm acele ființe,
ele vin aici în anumite anotimpuri,
la fel cum vin și turiștii
care ne aglomerează străzile și-i deranjează pe localnici.
Avem răbdare cu ei.
Trebuie să respectăm și să fim răbdători
cu toate ființele, rechini, foci, cu toți.
Focile gri sunt focile cele mai întâlnite la Cape Cod.
Pot atinge trei metri lungime și aproape 410 kg.
Pe uscat sunt stângace. Dar în apă, ele sfidează gravitația.
Sunt curioase și jucăușe.
Apele din jurul peninsulei sunt bogate
în pești și crustacee, care sunt hrana lor preferată.
E un paradis al focilor, tot anul.
Însă, de câte ori intră în apă, ele sunt vulnerabile.
După o întâlnire pe muchie de cuțit cu un rechin, foca are răni groaznice.
Deși focile au abilități de vindecare remarcabile,
următoarea sa intrare în apă poate să fie ultima.
Focile trebuie să mănânce zilnic hrană cât șase procente din masa lor.
Nu este timp de recuperare.
Trebuie să intre în apă să se hrănească.
Umflătură cauzată de atac îi va fi mai mult ca sigur fatală.
Imposibilitatea de a se scufunda n-o lasă să se hrănească.
E victimă sigură, nu a rămas neobservată.
Dar rechinul nu o atacă!
E incredibil cum gândim noi despre aceste animale, nu?
Sunt niște prădători feroce?
Mulți le consideră niște mașini absurde de mâncat.
In loc de ucigași absurzi, oare rechinii albi sunt mofturoși?
E foarte diferit față de ce se prezintă la TV sau în filme.
M-a dat pe spate!
E o întrebare pentru sezonul de rechini de anul următor.
Pe măsură ce vara se termină, rechinii albi migrează
spre sud, până în Florida, ca să scape de frig.
Iarna, Cape Cod e cuprinsă de o frumusețe dezolantă.
Zăpada cade pe casele de vacanță goale.
Dar pentru focile gri este cel mai important moment al anului.
Vin aici ca să-și crească puii.
După 11 luni, femelele fată un pui.
La naștere, puiul are cam 16 kg, dar în următoarele trei săptămâni,
bând laptele bogat al mamei, va lua 1,3 kg pe zi.
În acest timp, singura treabă a mamei este să-și ocrotească puiul.
Nu-l părăsește nici ca să mănânce.
E un moment vulnerabil pentru mamă și pui.
Așa că se stabilesc pe o plajă retrasă
de la marginea peninsulei, pentru iarnă.
Doctorul în biologie Andrea Bogomolni monitorizează rolul lor în mediu.
Oamenii au niște concepții greșite
despre foci, mai ales despre cele de aici.
Una e că mănâncă tot peștele, nu doar unii pești, ci pe toți.
BIOLOG
Nu este așa.
Ele mănâncă ce este în abundență.
Dieta lor constă din acești pești mici.
Studiile arată că azotul din excrementele de focă
fertilizează iarba de pe plaje, ajutând la stabilizarea
dunelor de nisip și la protejarea zonei de furtuni.
Azotul din excrementele de focă de pe plajă
fertilizează iarba de pe plajă.
Ecosistemele se pot schimba în moduri
complet neașteptate
după revenirea acestor animale în mediul lor. E incitant.
Primăvara, mama focă și puiul revin în mare ca să se hrănească.
Rechinii revin și ei. Și sunt înfometați.
După lunga călătorie în nord, trebuie să-și refacă stratul de grăsime.
O pradă ucisă recent care plutește în ape mici
e o ocazie pe care acest mascul mare nu-și permite s-o rateze.
Dar e riscant în apă de 60 cm.
E ceva periculos. Acesta e un rechin mare.
Probabil are peste 450 kg.
Peștilor mari nu le plac apele puțin adânci, mai ales
dacă sunt curenți sau valuri, care le împing și mai spre uscat.
Poate eșua cu ușurință pe plajă.
Rechinul își asumă un risc
și va înșfăca această focă indiferent ce se întâmplă,
oricât de mică ar fi apa.
Nu e un loc propice pentru un pește mare. Oamenii nu înțeleg
că rechinii nu au marșarier, de aceea se deplasează doar înainte.
Un singur val l-ar putea arunca spre dezastru.
Ei nu pot da înapoi. Dacă un rechin ajunge pe nisip,
se va zvârcoli și se va răsuci ca să poată reveni.
În unele cazuri, dacă nu reușesc, mor.
Acest rechin vânează lângă țărm și aproape că a eșuat.
Este o filmare în premieră.
Cu ajutorul cozii musculoase, rechinul se luptă să revină în ocean.
Smulge foca din zona periculoasă.
În sfârșit, poate mânca!
Dar agitația n-a rămas neobservată.
Se mai apropie încă doi rechini, este o situație inedită.
Se crede că rechinii albi sunt solitari.
Pentru noi este inedit să vedem mai mulți rechini la o pradă.
După ce rechinul dominant pleacă, al doilea cel mai mare rechin intervine,
poate apucă o îmbucătură înainte să revină cel dominant.
Rareori s-au văzut mai mulți rechini care colaborează ca să se hrănească,
dar acest lucru e o premieră pentru Cape Cod.
Noi descoperiri sugerează că ar fi mult mai sociali decât se credea.
Oamenii cred că rechinii albi sunt solitari
și nu neapărat cele mai inteligente creaturi.
Cred că sunt niște nasuri înotătoare
care-și caută doar următoarea masă,
dar avem aceste interacțiuni sociale complexe
pe care savanții abia încep să le înțeleagă.
Să văd acești trei rechini dându-și prioritate unul altuia
în timp ce se hrănesc... E ca și cum ar dansa.
M-a lăsat mască.
Nu se luptau, nu intrau
unul peste altul, ceea ce e surprinzător.
N-am mai văzut asemenea comportament la Cape Cod.
Acest mascul mare, de succes, poate fi un rechin cunoscut.
Cred că vom putea identifica
rechinul cel mai mare dintre cei trei prezenți.
Rechinul era așa de aproape de plajă și apa așa de mică...
încât i-am văzut clar unele urme, precum și marginea
înotătoarei dorsale, unică la fiecare exemplar.
E ca amprenta unui om.
În anumite momente, poți vedea urmele de pe coada lui,
avea niște semne clare.
Acum, că am văzut filmarea, sunt 100% sigură
că rechinul alb este Leneșul gras.
A fost identificat prima oară în 2014.
- Magneții scoși. - Da.
Fază și mai tare, Leneșul gras a fost marcat cu sondă cu cameră vara trecută.
L-am văzut cum urmărea o focă,
o filmare incredibilă. Până la urmă, n-a prins-o.
Dar nu și anul acesta.
Nu e ușor să vânezi foci pe coasta Cape Cod.
Faptul că vine aici ani la rândul e o indicație bună
că a învățat cum să vâneze foci în această zonă.
Învață de la un an la altul.
A învățat cum să navigheze prin acest mediu,
ceea ce este foarte incitant.
Dar Leneșul gras este doar unul dintre rechinii care revin an după an.
Nu s-a făcut niciodată un recensământ al rechinilor în Atlanticul de nord-vest.
Este una dintre cele mai misterioase populații
de rechini albi de pe planetă.
Impulsul din spatele acestui catalog
n-a fost doar să identificăm exemplarele.
Impulsul a fost să ne facem o idee
cât de mulți rechini albi vin la Cape Cod.
În premieră, Megan și Greg au stabilit numărul total de rechini din zonă.
Și e mult mai mare decât sperau.
Am estimat că între 800-900 de exemplare
au vizitat apele de lângă Cape Cod pe o perioadă de cinci ani.
Ceea ce e incredibil!
Aproape 900 de rechini au vizitat plajele de lângă Cape Cod,
ceea ce înseamnă una dintre cele mai mari și, potențial,
cea mai densă populație de rechini albi din lume.
Munca extraordinară a lui Greg, Megan și Bryan arată
că acești rechini sunt mai inteligenți, mai sociabili,
mai selectivi și sunt prezenți aici în număr mult mai mare.
Cum putem folosi aceste informații ca să asigurăm siguranța oamenilor?
Aceasta este o plajă populară pentru înotători,
una dintre cele mai populare din zona Cape Cod,
dar am marcat rechini albi care înotau la șase metri de țărm.
Studiul pe care-l face acum
este să aflăm unde vânează, cum vânează
și cum se leagă asta de mediul înconjurător,
pentru a afla tipare care ne pot conduce la predictibilitate.
Un fel de prognoză meteo pentru rechini.
Când ai o populație sănătoasă de rechini,
una sănătoasă de foci, alături de relația prădător-pradă
care are loc aici,
este un lucru bun.
Așa se restabilește ecosistemul natural.
Aceste eforturi de conservare au succes, iar noi exact asta vrem.
Vrem un ecosistem marin echilibrat.
Acest lucru ar permite animalelor să continue
să prospere chiar și într-un loc în care se află mulți oameni.
Acum încercăm să obținem informații
care sperăm să ne ajute să salvăm vieți în viitor. Dar să nu uităm!
E un lucru bun că sunt rechini aici.
Subtitrarea: Ion Ionescu