Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- ריקי ג'רווייס: ארמגדון -‬
‫שלום.‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה. לא. שקט. זה כבר...‬
‫תודה.‬
‫לא, אתם מכירים את הנוהל.‬
‫תסתמו את הפה.‬
‫תודה.‬
‫ברוכים הבאים למופע החדש שלי.‬
‫למעשה, הוא חדש כל כך שהוא עדיין מתפתח.‬
‫יהיו קטעים הערב שלא עשיתי בעבר, טוב?‬
‫כל אלתור שאעשה‬ ‫יהיה משהו שלא חשבתי עליו קודם.‬
‫ויש לי מחשבות איומות בטירוף.‬
‫אבל זה לא בשליטתך. אי אפשר לשלוט במחשבות.‬
‫הן מופיעות, ואז זה מאוחר מדי.‬
‫יש לך מחשבה, והיא אומרת, "אני מחשבה".‬
‫ואתה אומר, "לעזאזל. חשבתי את זה".‬
‫ולפעמים המחשבה תאמר, "עכשיו תגיד את זה".‬
‫ואני אומר את זה, ו...‬
‫נטפליקס.‬
‫המופע האחרון שלי, "חלק מהטבע",‬ ‫עלה בנטפליקס בשנה שעברה.‬
‫זה עשה המון רעש, נכון?‬
‫המון רעש. אנשים אמרו,‬ ‫"אתה לא יכול להגיד את זה".‬
‫אתה יכול.‬
‫אמרתי.‬
‫כן, הרעש הבלתי נמנע,‬
‫שהפך אותו לספיישל הכי נצפה של השנה, אז...‬
‫למדתי לקח.‬
‫לא, באמת למדתי לקח,‬
‫ולכן אני אהיה "ווק" מעכשיו.‬
‫הגיע הזמן. אני מצטער.‬
‫אני באמת "ווק".‬
‫ועכשיו שאני "ווק", קודם כול‬ ‫עליי לשנות את הביוגרפיה שלי בטוויטר.‬
‫כי כרגע היא פשוט רשימה‬ ‫של שמות התוכניות שיצרתי.‬
‫אבל עכשיו שאני "ווק",‬ ‫אני צריך להוסיף את המילה "אנטי-פשיסט",‬
‫כדי שאנשים ידעו שאני לא פשיסט,‬
‫כי זו בעיה גדולה בימינו.‬
‫אנשים פונים אליך ושואלים,‬ ‫"ריק, יצא לך להכניס עיתונאים לכלא?"‬
‫אני עונה, "לא". הם עונים, "מעניין".‬
‫הם שואלים, "הרגת יהודים בתאי גזים?"‬ ‫אני עונה, "לא".‬
‫והם אומרים, "תוסיף את זה לביוגרפיה,‬ ‫דביל מזדיין".‬
‫אז, כן, אני לא פשיסט.‬
‫זה מוזר להצהיר שאתה לא פשיסט, נכון?‬ ‫אנחנו פשוט מניחים.‬
‫לא הייתם ניגשים למישהו ברחוב ואומרים לו.‬
‫"דרך אגב, אני לא פשיסט."‬
‫זה כאילו שהם מוחים יותר מדי.‬
‫זה כמו להיכנס לבית ספר‬ ‫ולומר, "אני לא פדופיל.‬
‫"אז תשכחו שבכלל אמרתי את זה.‬ ‫לא יקרה כלום לילדים האלה שמתרוצצים סביבי.‬
‫"מבחינתי הם יכולים להתרוצץ בעירום.‬ ‫אני לא פדופיל, אז..."‬
‫המילה "פשיסט" השתנתה. בעבר, משמעות המילה‬
‫הייתה חבר במשטר רודני ימני קיצוני‬
‫שמשתמש במיליטריזם ובאלימות‬ ‫כדי לדכא את זכויות הפרט.‬
‫כיום, משמעות המילה "פשיסט"‬ ‫יכולה להיות "אהבתי ציוץ של ג'ו רוגן".‬
‫אז...‬
‫מילים משתנות, כן?‬
‫וזה אחת מהסיבות שאני אהפוך ל"ווק".‬
‫מילים משתנות, ואני לא רוצה להישאר מאחור.‬
‫אני לא רוצה להיות בסוף‬ ‫כמו סבא שלי בשנות ה-70.‬
‫הוא אמר דברים כמו "צבעוניים" ו"קווירים".‬
‫למרות שהמילה "קוויר" היא בסדר עכשיו, אז...‬
‫אם מחכים מספיק,‬ ‫זה פשוט מסתובב בחזרה לנקודת ההתחלה.‬
‫לדעתי, פשוט צריך סבלנות.‬
‫אז אפשר להשתמש במילה "קוויר".‬
‫עדיין אסור להשתמש בה כשם עצם,‬ ‫אלא רק כשם תואר.‬
‫אי אפשר לפנות למישהו ולהגיד, "אתה קוויר",‬
‫אבל אפשר לומר,‬ ‫"שמעת על דארן? הוא קוויר עכשיו".‬
‫אם אתה בטוח שדארן הוא מתרומם.‬
‫אתה לא יכול ללכלך על דארן סתם ככה.‬
‫מבינים?‬
‫אפשר לתבוע אותך במדינה הזאת‬ ‫על כך שאמרת על מישהו שהוא גיי כשהוא לא,‬
‫שזה חוק הומופובי.‬
‫אי אפשר לתבוע אותך על ההפך.‬
‫אי אפשר לתבוע אותך‬ ‫על כך שאמרת שמישהו לא גיי כשהוא באמת כזה,‬
‫וזה נראה לא הוגן, נכון?‬
‫אני יכול לגשת‬ ‫לגיי הכי גדול בבריטניה ולומר,‬
‫"טוב, אלטון". כן?‬
‫הוא יאהב את זה. הוא פאקינג ימות על זה.‬
‫אם זה הקטע שלך,‬ ‫אתה רוצה להיות בראש הערמה כמו שאומרים.‬
‫נכון?‬
‫אני אגיד, "טוב, אלטון". הוא יגיד, "כן".‬ ‫ואני אגיד,‬
‫"חה, חה.‬
‫"חה, חה. אתה לא גיי."‬
‫הוא היה אומר,‬ ‫"בטח שאני גיי. אני אתבע אותך!"‬
‫הייתי אומר, "אתה לא יכול".‬
‫הוא היה אומר, "שתדע, אני באמת גיי".‬ ‫"אני לא מאמין לך".‬
‫הוא היה אומר, "אם אתה לא מאמין,‬ ‫בוא אליי הביתה ותראה מה אני עושה".‬
‫כמובן, המילה "קוויר" השתנתה.‬
‫שוב, בעבר, משמעות המילה "קוויר" הייתה‬
‫מישהו שנמשך לבני המין שלו.‬
‫גבר גיי.‬
‫היום, המילה "קוויר"‬ ‫יכולה לתאר גבר סטרייט שרוצה קצת תשומת לב.‬
‫"אני קוויר עכשיו." "באמת?"‬
‫"כן, אני ממש קוויר עכשיו. באמת."‬
‫"באמת?" "כן." "מה לגבי החברה שלך?"‬
‫"כן, גם היא קווירית. אנחנו פשוט..."‬
‫"אנחנו פשוט שני קווירים‬ ‫שעושים קווירינג זה לזה."‬
‫"תמצוץ זין." "לא."‬
‫"כמו שחשבתי."‬
‫"אני לא כזה קוויר." "איזה מין קוויר אתה?"‬
‫"צבעתי את השיער בכחול."‬
‫"גם סבתא שלי,‬ ‫והיא הייתה מטורפת על זרגים, אז...‬
‫"על מה אתה מדבר?"‬
‫אין לי שום ראיות לכך.‬
‫מעולם לא ניהלנו את השיחה הזאת.‬
‫אני מדבר על שינוי משמעות של מילים.‬
‫כמו המילה "נכה".‬
‫שוב, בעבר, זה היה המונח התקין פוליטית,‬
‫המונח הכוללני שנועד לתאר צולעים וכאלה, כן?‬
‫אבל אז הם אמרו,‬ ‫"אנחנו רוצים להיות בעלי מוגבלויות".‬
‫הם לא רצו להיות בעלי מוגבלויות. הם אמרו...‬
‫הם אמרו, "אנחנו רוצים‬ ‫שיפנו אלינו כ'בעלי מוגבלויות'.‬
‫"אנחנו לא אוהבים את המונח 'נכים'.‬ ‫אל תשתמשו בו. תגידו 'בעלי מוגבלויות'."‬
‫ואנחנו הסכמנו.‬
‫זה נהדר. תגידו לי מהם הכללים.‬ ‫אני קפדן כשמדובר בכללים.‬
‫אם הייתי על החוף‬ ‫ואישה הייתה באה בריצה ואומרת,‬
‫"הצילו! הפעוט הנכה שלי טובע!"‬ ‫הייתי אומר, "סליחה, מה שלך? מה?"‬
‫"הפעוט הנכה שלי טובע, והוא לא יודע לשחות."‬
‫"רגע. את מתכוונת‬ ‫שהפעוט בעל המוגבלות שלך טובע?"‬
‫"כן". הייתי אומר, "הבנתי, אז..."‬
‫מת.‬
‫בזבזתי יותר מדי זמן בלהיות "ווק", נכון?‬
‫אני "ווק" עכשיו, ואני יכול להוכיח את זה.‬
‫הנה. אני אוהב מהגרים לא חוקיים.‬
‫כן, תגידו מה שתגידו.‬ ‫לפעמים אני נוסע להעביר את היום בדובר.‬
‫אני משקיף על הים,‬
‫אני מחפש סירה,‬ ‫ואני רואה דוגית עם כ-60 מהם.‬
‫אני אומר, "בואו הנה".‬
‫אני מושך אותם לחוף.‬ ‫אני אומר, "קודם נשים וילדים".‬
‫"אין נשים וילדים."‬ ‫"רק אתם, חבר'ה? בואו חבר'ה."‬
‫אם אני מגיע לשם ואין שום סירה,‬ ‫אני ממש מאוכזב. אני לא...‬
‫אני פשוט משוטט לי בעיר, עומד ליד הרמזורים‬
‫ומחכה שמשאית גדולה תעצור מולי.‬
‫אני מסתכל מתחתיה,‬ ‫ויש שם בחור שנאחז שם ככה.‬
‫אני שואל, "לאן אתה מנסה להגיע?"‬ ‫הוא עונה, "לבית של גארי ליניקר".‬
‫אני אומר, "זה שם בהמשך".‬
‫כן.‬
‫זין על גבולות.‬ ‫אנחנו לא צריכים גבולות, נכון?‬
‫תהיו כמו הוויקינגים.‬ ‫לא היה אכפת להם מגבולות.‬
‫יש בי דם ויקינגים.‬
‫בכולנו יש, בגלל כל מעשי האונס שהם ביצעו.‬
‫אומרים שזה היה אונס וביזה,‬ ‫אבל אני חושב שזה היה בעיקר בשביל האונס.‬
‫אני חושב שהם הוסיפו‬ ‫את עניין הביזה בשביל הנשים.‬
‫הם אמרו, "אנחנו יוצאים לבריטניה".‬
‫"למה?" "רק כדי לבזוז קצת."‬
‫"רק כדי לבזוז?"‬
‫"רק כדי לבזוז, מותק."‬
‫"בסדר. למה אתה חובש את כובע האונס שלך?"‬
‫המופע הזה נקרא "ארמגדון",‬
‫והוא עוסק באופן שבו לדעתי האנושות תסתיים,‬
‫כי יש רשימה ארוכה של אפשרויות.‬
‫אנחנו על פי תהום.‬
‫זה יכול להיות כל דבר,‬ ‫מהתחממות גלובלית, התפשטות של מגפה,‬
‫מלחמה גרעינית, הטיפשות שלנו, בעצם.‬
‫כי אנחנו נעשים טיפשים יותר כמין.‬ ‫אין ספק בכך.‬
‫עכשיו אפשר לעשות‬ ‫קורס אוניברסיטאי ב"טיילור סוויפט".‬
‫כמה פאקינג נמוך אפשר לרדת מבחינה אקדמית?‬
‫יש מכון בלונדון‬ ‫שנקרא "בית הספר לסידור פרחים".‬
‫לא האמנתי כשעברתי ליד זה.‬ ‫"בית הספר לסידור..."‬
‫הבטתי פנימה, וראיתי אנשים מקשיבים להרצאה.‬
‫סידור פרחים! אימא שלי‬ ‫נהגה לקטוף פרחים מהגינה מדי יום,‬
‫ושמה אותם באגרטלים ברחבי הבית.‬
‫בשום שלב לא היה מישהו שבא ושאל,‬ ‫"מי המזדיינת הלא מוסמכת שעשתה את זה?"‬
‫כן, כדור הארץ בבלגן נוראי וזו אשמתי.‬ ‫הדור שלי אשם.‬
‫והדור הקודם, דור הבומרס,‬
‫שעם כריתת היערות ודלקי המאובנים שלהם‬
‫הרסו את שכבת האוזון,‬ ‫העלו את הטמפרטורה בכמה מעלות.‬
‫אז טפילים, חיידקים‬ ‫ומגיפות שעוברות מחיות לבני אדם‬
‫צפויים להחמיר יותר ויותר.‬
‫אם אתה בן 20 עכשיו,‬
‫גיל העמידה שלך יהיה שונה מאוד משלי.‬ ‫היו לי את 60 שנות הציוויליזציה הכי טובות.‬
‫אבל אם אתה בן 20 עכשיו, בעוד 40 שנה,‬
‫אתה תהיה בבית שלך, עוטה מסכה...‬
‫ובוכה.‬
‫כמו שעושים עכשיו בגלל בדיחות.‬
‫אני לא אהיה בסביבה לראות את זה,‬
‫אבל אני אבזבז את כל ההון שלי מעכשיו‬ ‫על מטוסים פרטיים‬
‫כדי לוודא שזה פאקינג יקרה.‬
‫אנחנו נהיה הדור הראשון‬ ‫שהדורות הבאים יקנאו בו.‬
‫כי היה לנו את הכול, ואנחנו מנצלים את הכול.‬
‫אנחנו מנצלים את כל המים המתוקים.‬ ‫אנחנו מנצלים את כל דלקי המאובנים.‬
‫כשבוחנים את ההיסטוריה,‬ ‫אנו נוטים לרחם על בני האדם.‬
‫אתה אומר, "איך הם חיו ככה? איך הם התניידו?‬
‫"לא היו להם שירותים בתוך הבית."‬
‫לי יש תשעה שירותים בבית.‬
‫לפעמים אני סתם מוריד את המים בכולם‬ ‫בשביל הצחוקים.‬
‫רק כדי שבעוד 40 שנה‬
‫גרטה טונברי תצטרך לחרבן מחלון.‬
‫יש לי 28 רדיאטורים לחימום.‬ ‫הם תמיד על העוצמה המרבית.‬
‫ואז אני מכוון את המזגן על העוצמה המרבית,‬
‫ואז הטמפרטורה מתאזנת על 20 מעלות.‬
‫זה נעים. החתולה אוהבת את זה ככה.‬
‫היא אוהבת שזה על 20 מעלות,‬ ‫ואני מפנק את החתולה שלי.‬
‫אני אוהב חתולים. אני נהנה ממנה.‬
‫חתולים הם נהדרים, אבל אם נותנים להם לצאת,‬
‫הם מביאים הביתה דברים מגעילים.‬
‫בשבוע שעבר, החתולה שלי‬ ‫הביאה הביתה תושב ליברפול עם הרפס.‬
‫הוא לא היה מת לגמרי,‬ ‫אז נאלצתי לתפוס אותו ברגליים‬
‫ולהטיח את הראש שלו בשולחן.‬
‫למי אכפת? אם האנושות תימחק היום,‬
‫כדור הארץ יחזור להיות גן עדן‬ ‫בתוך כמה מאות שנים.‬
‫אם לא יהיו עוד דבורים, נהפוך למדבר לנצח.‬
‫אנחנו לא כאלה חשובים.‬
‫אנחנו רק זן של קוף נרקיסיסטי.‬
‫יש אנשים ברשתות החברתיות‬ ‫שמתעצבנים כשאני אומר שאנחנו קופים.‬
‫אתם יודעים, טיפוסים דתיים, אמריקאים.‬
‫בחור אחד כתב לי,‬
‫"דבר בשם עצמך. אני לא קוף."‬
‫כתבתי בחזרה, "אתה כן. כולנו קופים".‬
‫הוא אמר, "לא. מה הגורילות השיגו?‬ ‫אנחנו הלכנו על הירח".‬
‫עניתי לו, "מה זאת אומרת 'אנחנו'?‬ ‫אתה לא עשית כלום.‬
‫"טעית באיות המילה 'ירח'."‬
‫זה מוזר כשאנשים‬ ‫זוקפים לזכותם הישגים של כל המין האנושי,‬
‫כי זה מה שקידם את הציוויליזציה,‬
‫כמה גאונים לאורך הדרך.‬
‫יש שמונה מיליארד אנשים על הכוכב הזה.‬ ‫רובנו לא עושים כלום.‬
‫אנחנו אוכלים, מחרבנים ומתים.‬
‫אם מטאור היה בדרכו לכדור הארץ‬
‫שצפוי היה להרוס אותו,‬
‫ארבעה מיליארד אנשים היו יורדים על ברכיהם‬
‫ומתפללים לאל שלהם,‬ ‫וכמה מאות מדענים היו מחפשים דרך‬
‫להביא את ברוס ויליס לשם כדי שיעצור אותו.‬
‫תפילה היא רעיון תמוה בעיניי.‬
‫אני לא מבין איך אלוהים מחליט.‬
‫המון אנשים מתפללים בבת אחת‬ ‫כדי לבקש דברים שונים.‬
‫האם הרעיון הטוב ביותר מנצח,‬ ‫או שזו החלטה דמוקרטית?‬
‫כלומר, האם הוא בוחן כל עניין וחושב,‬ ‫"טוב. הצבעות נגד ובעד".‬
‫אם זו החלטה דמוקרטית, אנחנו בצרות.‬ ‫אנחנו מדינה זעירה.‬
‫בפעם הבאה שתהיה אזהרת שיטפונות‬ ‫בדרום-מערב אנגליה,‬
‫אם כולנו נגיד, "מקווים שכולם בסדר",‬
‫ואז כל תושבי סין יגידו, "זין על בריסטול..."‬
‫יש מיליארד מהם, נכון?‬
‫עוד על סין בהמשך.‬
‫כן, תפילות תמיד נראו בעיניי מוזרות למדי.‬
‫למשל, אם אני פוגש חבר או שכן,‬ ‫ואני יודע שיש לו ילד קטן,‬
‫ואני שואל, "מה שלומו?"‬
‫והוא אומר, "לא טוב. הוא בטיפול נמרץ.‬
‫"לא ברור אם הוא יתגבר על זה,‬ ‫אבל אני מתפלל בכל לילה."‬
‫מה שאני עושה כניסוי...‬
‫אני הולך הביתה,‬
‫ומתפלל פעמיים שהוא לא יתגבר על זה.‬
‫אני לא עושה את זה.‬
‫בנימה רצינית, עשיתי הרבה‬ ‫סרטוני הודעות לאחרונה‬
‫לילדים שחולים במחלה סופנית.‬
‫רק אם הם מבקשים, מן הסתם.‬
‫אני לא מתפרץ לבתי חולים‬ ‫ואומר, "תתעורר, קירח.‬
‫"תראה, אני עושה טוורקינג בטיקטוק. תראה."‬
‫לא. עשיתי הרבה סרטונים כאלה במהלך המגפה.‬
‫אני מניח שזה נועד‬ ‫לאנשים שלא יכלו לפגוש את משפחותיהם.‬
‫זה היה דרך עמותת "משאלת לב".‬ ‫מכירים אותם? הם נהדרים.‬
‫הם מגשימים משאלות לילדים גוססים,‬
‫ואני תמיד מסכים כשמבקשים,‬ ‫ומתחיל את הסרטון באותן מילים.‬
‫אני שואל, "למה לא ביקשת להחלים?‬
‫"אתה פאקינג מפגר בנוסף לכך?"‬
‫גם את זה אני לא עושה, בסדר?‬
‫אלה בדיחות, בסדר?‬
‫אני בכלל לא משתמש‬ ‫במילה שמתחילה במ"ם בחיים האמיתיים.‬
‫"הרגע השתמשת בה." "כן, בבדיחה.‬
‫"אלה לא החיים האמיתיים, נכון?‬ ‫אני משחק תפקיד."‬
‫"נשמעת די משכנע." "כן, כי אני טוב בזה."‬
‫לא היית מאשים מישהו מתחום אמנות אחר.‬
‫לא היית אומר לסר אנתוני הופקינס,‬ ‫"ראיתי אותך ב'שתיקת הכבשים'.‬
‫"אז אתה קניבל, מה?" "לא, גילמתי תפקיד."‬
‫"זה היה נראה די משכנע." "כן".‬
‫הוא טוב בזה, ואני טוב בזה,‬ ‫ולכן אני עושה זאת היטב.‬
‫תארו לעצמכם שהייתי בא הנה‬ ‫ועושה דברים לא טוב במיוחד,‬
‫כדי שתדעו שאני מתבדח.‬
‫זה יהיה פאקינג מפגר.‬
‫מישהו טרח לשאול את הדולפינים‬ ‫אם זה בסדר מבחינתם לשחות עם ילדים גוססים?‬
‫מבינים? כי אין מצב שהם נהנים מזה.‬
‫הם שם במים,‬
‫ופתאום מישהו זורק עליהם‬ ‫ערימה שלמה של נערים חיוורים שמתעוותים להם.‬
‫והדולפין כזה, "מה זה, לעזאזל? אלוהים".‬
‫"תן לו לעשות את זה." "מה לעזאזל?"‬
‫"כולם גוססים."‬
‫"ממה? ההוא תקע את האצבעות שלו‬ ‫בפתח הנשיפה שלי."‬
‫"לא נשאר לו עוד הרבה זמן."‬ ‫"גם לי לא אם לא אוכל לנשום."‬
‫זה עצוב מאוד, אבל כולנו מתים.‬
‫כולנו יודעים שאנחנו נמות, וכולנו מתים,‬
‫אז לא משנה אם נמות בזה אחר זה,‬
‫או כולנו בבת אחת בארמגדון אחד גדול.‬
‫התוצאה היא שיום אחד כולנו נמות,‬
‫וכולנו נהיה מתים לנצח.‬
‫הספקתי להיות בהרבה לוויות.‬
‫כשאתה חי עד גיל מבוגר,‬ ‫אתה מכיר הרבה אנשים, והם מתים.‬
‫אין לי בעיה עם לוויות, כי זה הסוף.‬
‫אתם מבינים? אני שונא חתונות.‬
‫לעזאזל. כל כך הרבה תקווה. אתם מבינים?‬
‫והם תלותיים ויהירים.‬
‫הם שואלים, "אנחנו מתחתנים,‬ ‫רוצה לבוא ולהסתכל עלינו במשך 12 שעות?"‬
‫"לא. לעזאזל, לא."‬
‫אפילו ההזמנה יהירה.‬
‫היא מנוסחת כמו צו מלכותי.‬ ‫"מתכבדים להזמינכם..."‬
‫זה לא כבוד.‬ ‫אני לא רוצה לבוא לחתונה המחורבנת שלכם.‬
‫אתם מבינים?‬
‫ואז אתה אומר, "בסדר. כן. מתי זה?"‬ ‫הם עונים, "בעוד שנתיים".‬
‫הם יודעים שאין לך תירוץ לעוד שנתיים.‬
‫אז נותר לך לקוות שאחד מהם ימות. מבינים?‬
‫אז אתה אומר, "כן, אני אגיע. איפה זה יהיה?"‬
‫והם אומרים, "הודו". "לכו תזדיינו!"‬
‫אני לא אקבל זריקות‬ ‫בשביל מניאקים משעממים כמוכם.‬
‫יש לי משפחה גדולה, משפחה מורחבת גדולה.‬
‫תמיד מישהו מתחתן.‬ ‫הם יודעים שלא חסר לי מזומן,‬
‫אז אני כבר לא יכול לתת ערכת תה.‬ ‫הם מצפים שאקנה להם את הבית הראשון שלהם.‬
‫יש לי משפחה גדולה,‬ ‫כי יש לי אחים ואחיות גדולים.‬
‫לכל אחד יש ילדים, ולילדים שלהם יש ילדים,‬
‫ולילדים שלהם יש המון ילדים,‬ ‫כי אנחנו בעיקרון פשוטי עם.‬
‫יש תינוק חדש בכל חג מולד.‬ ‫זו אחת מהמשפחות האלה.‬
‫כל הבית מלא באנשים,‬
‫אני שואל, "של מי זה? שלך? כל הכבוד".‬
‫אני לא מכיר אותו‬ ‫ואני לא מכיר אותה. מבינים?‬
‫אבל בשנים האחרונות‬
‫פגשתי כל אחד בנפרד, בפרטיות,‬
‫ואמרתי לכל אחד‬ ‫שאני משאיר את כל ההון שלי רק לו,‬
‫אבל ביקשתי שישמור את זה בסוד.‬
‫אז כולם אוהבים אותי.‬
‫אני לא כותב צוואה,‬
‫אז הלוויה שלי תהיה מרחץ דמים.‬
‫אני בגיל שבו אנשים שואלים‬ ‫איך אני מתכנן שתיראה הלוויה שלי.‬
‫אפילו עיתונאים שואלים,‬ ‫"איך תהיה הלוויה?" אני אומר,‬
‫"אני לא מתכנן אותה." "לא?" "לא, זה מדכא.‬
‫"וגם לא אכפת לי. אני אהיה מת."‬ ‫"לא אכפת לך מה חושבים עליך?"‬
‫"לא, אני אהיה מת."‬
‫"מה עם המורשת שלך?" "זין על המורשת שלי."‬
‫אתה לא יכול לתכנן את המורשת שלך.‬
‫אני חושב על כל האנשים‬ ‫שמתו במחשבה שיאהבו אותם לנצח.‬
‫אנשים מוכרים אומרים,‬ ‫"יש פסל שלי בכיכר העיר".‬
‫ועכשיו מפילים פסלים.‬ ‫"תפילו את הפסל המזוין הזה". "למה?"‬
‫"הוא היה סוחר עבדים.‬ ‫תפילו את הפסל המזוין."‬
‫"שנהרוס גם את בית החולים שהוא בנה?"‬ ‫"לא, תניחו לבית החולים.‬
‫"פשוט תפילו את הפסל המזוין."‬
‫"תפילו את הפסל ותשליכו אותו לתעלה."‬
‫"הוא בנה גם את התעלה."‬ ‫"לא משנה. פשוט תפילו את הפסל המזוין."‬
‫אני לא חושב שצריך לטייח את ההיסטוריה.‬
‫אם מגלים עובדה חדשה, תוסיפו אותה.‬ ‫אם כתוב על פסל,‬
‫"לורד וימסי. סוחר, פילנתרופ."‬
‫תוסיפו, "קצת גזען".‬
‫וכשמדובר בלוחות הכחולים על בתים, תכתבו,‬
‫"סר רוברט ספיוק גר כאן.‬ ‫סופר, משורר, פדופיל."‬
‫אני חושב שאנחנו חיים יותר מדי זמן.‬ ‫לכן יש לנו זמן לדאוג לגבי כל זה.‬
‫לא נועדנו לחיות כל כך הרבה זמן.‬
‫כמין,‬
‫אנחנו בני כ-300,000 שנה, כהומו ספיינס.‬
‫התקיימנו בתור קופי אדם‬ ‫במשך כמה מיליוני שנים, וכמובן,‬
‫יחד עם כל צורת חיים שקיימת כיום,‬
‫אנחנו מתפתחים במשך‬ ‫שלושה וחצי מיליארד שנים.‬
‫כל מה שקיים בימינו‬
‫נבע מאותו גוש קטן של חומר אורגני‬ ‫לפני שלושה וחצי מיליארד שנים.‬
‫לכן מעצבן אותי כשאנשים אומרים,‬ ‫"אנחנו, בני האדם, הכי מפותחים".‬
‫אנחנו לא.‬
‫אנחנו לא מפותחים יותר‬ ‫מהחשופית או מהחילזון.‬
‫אנשים אומרים, "תראו אותם".‬ ‫כן, הם דייקו כבר בהתחלה.‬
‫הטבע ממשיך לבחון אותם. "אתה רוצה עיניים?"‬
‫"לא."‬
‫"לא ממש. לא."‬
‫יש דבר אחד שהבחנתי בו בחשופית ובחילזון.‬
‫בואו לא נתחכם ונדבר בכנות.‬
‫החילזון הוא בעצם חשופית‬ ‫עם קונכייה מעליו, נכון?‬
‫אבל אם מושכים את הקונכייה מהחילזון,‬ ‫הוא מתחיל להשתגע...‬
‫"אני גוסס!"‬
‫והחשופית אומרת,‬ ‫"ברוך הבא לעולם האמיתי, מזדיין".‬
‫אז אנחנו קיימים בערך 300,000 שנה.‬
‫במהלך רוב התקופה הזאת,‬
‫תוחלת החיים שלנו‬ ‫הייתה זהה לזו של שאר קופי האדם בטבע.‬
‫שלושים וחמש, ארבעים, למי שהתמזל מזלו.‬
‫אתה נולד, אתה גדל,‬ ‫אתה מזדווג, אתה משחק עם הילדים שלך.‬
‫אתה נחתך ושואל, "מה זה?"‬
‫מת.‬
‫כיום, בזכות אנטיביוטיקה ותרופות‬ ‫הגדלנו את תוחלת החיים.‬
‫ילד שנולד היום צפוי לחיות עד בערך גיל 100.‬
‫ומדענים אמרו שבקרוב זה יהיה בערך 120.‬
‫המדע גם אמר שבעתיד הקרוב,‬
‫הקפדה על טיפול נאות‬
‫תוכל להבטיח שבני האדם‬ ‫יוכלו לחיות עד גיל 150.‬
‫וזה מדהים, עד שנזכרים‬ ‫שיש לנו מספר קבוע של תאי מוח,‬
‫שאנחנו מאבדים מבלי שאפשר לשחזר אותם.‬
‫אז בעתיד יהיו 15 מיליארד איש על כדור הארץ.‬
‫חצי מהם יהיו בני יותר מ-100,‬ ‫וכולם יהיו חולים באלצהיימר.‬
‫זה יהיה כמו "שחר המתים".‬ ‫זה יהיה פאקינג נורא.‬
‫דודה שלי מתה מאלצהיימר.‬ ‫אני לא יודע איך מתים מאלצהיימר.‬
‫היא שכחה לחיות. טוב?‬
‫בשנים האחרונות היא גרה במוסד סיעודי,‬
‫ובן דודתי, הילד היחיד שלה,‬ ‫נהג לבקר אותה פעם בשבוע.‬
‫זה נעשה מדכא יותר כי היא לא זיהתה אותו,‬
‫ואז היא לא ידעה מי היא, ואז היא מתה.‬
‫ובלוויה העלינו זיכרונות מהימים הטובים.‬
‫כמה מהדברים המצחיקים והמבולבלים‬ ‫שהיא אמרה ועשתה.‬
‫הבנו שזו ודאי הייתה תחילתה של המחלה‬
‫לפני שהיא אובחנה.‬
‫זה סיפור אמיתי.‬
‫פעם בן דודה שלי חזר הביתה מהעבודה,‬ ‫הוא נכנס, והיא אמרה,‬
‫"הארוחה שלך בתנור. כבר אכלתי את שלי."‬
‫הוא אמר, "תודה, אימא".‬
‫זה היה פאי דגים, כן?‬
‫הוא אכל את פאי הדגים,‬ ‫ואז הוא אמר, "אלוהים". הוא רץ למעלה...‬
‫הקיא. הוא ירד חזרה למטה‬
‫ואמר, "אימא, הדג מקולקל.‬ ‫זה עשה לי הקאה נוראית".‬
‫והיא אמרה, "כן, גם אני ממש הקאתי".‬
‫בדקתי את שיעורי תמותת תינוקות לאחרונה.‬
‫לצורך מחקר. זה לא איזה פטיש מזוין. כאילו...‬
‫סיכויי ההישרדות של ילד שנולד היום בבריטניה‬
‫הם 99.8 אחוזים, וזה מדהים.‬
‫חשבתי, "זה רלוונטי רק למערב המפונק?"‬
‫חיפשתי מה קורה במדינות עולם שלישי,‬ ‫ואפילו באפריקה זה 96.5 אחוז.‬
‫בטבע הפראי של אפריקה,‬
‫במקום שבו כולם רוצים לאכול תינוק שרק נולד...‬
‫תינוקות הם גם ככה פגיעים.‬ ‫באפריקה, תינוק יכול להיוולד בבקתת בוץ.‬
‫יש אריה בחוץ. הוא מכוסה בדם,‬
‫והם לא יכולים לשטוף אותו כי אין להם מים.‬ ‫וכבר יש לו איידס!‬
‫עכשיו...‬
‫כשהבדיחה הזו תהיה בנטפליקס...‬
‫היא תהיה מתוחכמת.‬
‫תהיה בה פואנטה סטירית, לטענתי.‬
‫אבל עד אז, כל מה שיש לי זה,‬
‫"הא! לתינוק יש איידס."‬
‫אני יודע שזה מצחיק. אני רק צריך להבין למה.‬
‫תשאירו לי את זה.‬
‫חוץ מזה, עד שזה יגיע לנטפליקס,‬ ‫אני אופיע באולמות ברחבי העולם,‬
‫הבדיחה תעורר תגובות, אנשים יצחקו ממנה.‬
‫אז אם את אישה אפריקאית,‬ ‫ובדיוק ילדת תינוק באפריקה,‬
‫והרופא אומר, "מצטער, לתינוק שלך יש איידס".‬
‫את אומרת, "אלוהים אדירים".‬ ‫את שם... לתינוק יש...‬
‫את שם עם בעלך ואומרת לו,‬ ‫"לתינוק שלנו יש איידס, ג'ף".‬
‫ג'ף...‬
‫"אני יודע, טרייסי. גם לי יש, יקירתי."‬
‫"לתינוק שלנו יש איידס.‬ ‫שנצפה בקומדיה שתעודד אותנו?"‬
‫"כן. בנטפליקס?" "כן."‬
‫"מה, ריקי ג'רווייס?" "ברור".‬
‫הם עצובים שלתינוק שלהם יש איידס,‬ ‫אבל הם צופים וצוחקים...‬
‫"ארמגדון..."‬
‫ואז מגיעים לקטע, "הא! לתינוק יש איידס".‬
‫והיא אומרת, "אלוהים. ג'ף,‬ ‫למה כולם צוחקים עלינו‬
‫"ועל התינוק עם האיידס שלנו?"‬
‫וג'ף אומר, "הם לא צוחקים עלינו ישירות."‬
‫היא אומרת, "הם כן. הם נתנו לנו שמות והכול.‬ ‫הם ממש צוחקים עלינו בקטע הזה".‬
‫וג'ף אומר, "אבל אנחנו זוג דמיוני‬ ‫עם תינוק דמיוני שיש לו איידס.‬
‫"כל מי שנפגע מזה הוא פאקינג אידיוט."‬
‫ואז הוא אומר, "לפחות הוא לא עשה את המבטא".‬
‫אז...‬
‫ואז היא אומרת,‬ ‫"כן, אבל רק כי ג'יין התחננה שלא יעשה".‬
‫זה מצחיק כי זה נכון.‬
‫אני חושב שאנחנו מקבלים‬ ‫את חוש ההומור שלנו מהורינו,‬
‫בין אם במודע או לא.‬
‫בעיקר ילדים ממעמד הפועלים.‬ ‫בעיקר מאימהות ממעמד הפועלים.‬
‫כי הן עסוקות. הן עושות הכול.‬
‫הן דואגות לגברים,‬ ‫מגדלות ילדים, הולכות לעבודה,‬
‫מצילות את העולם. אין להם זמן.‬
‫הן צריכות להפחיד את ילדיהן‬ ‫כדי שיתנהגו יפה.‬
‫הם צריכים ללכת למקומות אפלים‬ ‫כדי לזעזע אותם ובכך להציל אותם ממוות.‬
‫יודעים למה אני מתכוון? אז... כשהייתי קטן,‬
‫אם אימא שלי הייתה מגישה מנה שלא אהבתי,‬
‫כמו תפוחי אדמה מבושלים‬ ‫במקום צ'יפס בכל יום,‬
‫והייתי אומר, "אני לא אוהב את זה".‬
‫אימא שלי הייתה אומרת מייד, "אתה תאהב.‬
‫"יש ילדים בגילך באפריקה שגוועים ברעב."‬
‫ואני אמרתי, "אלוהים, בסדר". מבינים?‬
‫סיפור אמיתי. הייתי בן שבע ושיחקתי בפארק.‬
‫הגעתי הביתה בריצה,‬ ‫ואימא שלי אמרה, "ריקי, בוא הנה. שב".‬
‫בטח הייתה תקרית פדופיל באזור.‬
‫אימא שלי אמרה,‬ ‫"לעולם אל תיכנס שוב לשירותים בפארק".‬
‫שאלתי, "למה?"‬
‫היא ידעה שאי אפשר‬ ‫להסביר לילד בן שבע על פדופיליה.‬
‫אבל זה מה שהיא המציאה.‬
‫היא אמרה, "כי יש גבר שמסתובב באזור,‬
‫"והוא חותך בולבולים של ילדים קטנים."‬
‫הייתי כזה...‬
‫"מה, יש קטע כזה עכשיו?"‬
‫לא ישנתי במשך שבוע.‬
‫זה עבד. אף פעם לא נכנסתי שוב‬ ‫לשירותים המזוינים האלה.‬
‫היא ידעה באופן אינסטינקטיבי.‬ ‫אילו היא הייתה אומרת, "ריקי, שב".‬
‫"מה העניין?" "אל תיכנס שוב לשירותים".‬
‫"למה לא?" "יש פדופיל."‬
‫"מה זה פדופיל?"‬
‫"זה גבר שנותן לך ממתקים וכלבלבים."‬
‫"מתאים לי!"‬
‫אני בגיל שבע?‬ ‫הייתי עושה ביד לכל אחד בשביל כלבלב.‬
‫זה יהיה ככה, נכון?‬
‫אני אקבל כלבלב.‬
‫היי.‬
‫עוד מעט אקבל כלבלב.‬
‫אני אקבל כלבלב.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה ביד שמאל.‬
‫לעזאזל, קדימה.‬
‫שתית?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל.‬
‫התחלתי, אז עדיף שאסיים.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫איזה מין כלבלב זה?‬
‫מה? לברדור?‬
‫אם תוסיף גור חתולים, אני אמצוץ לך.‬
‫חוזר הביתה עם חתלתול, כלבלב, שפיך.‬
‫אני מתגעגע לפדופיל המקומי.‬
‫אתם לא? תמיד היה אחד כזה, נכון?‬
‫מחוץ לבית הספר,‬ ‫אתה עם אימא שלך והיא אומרת, "הנה פדופיל".‬
‫כי הוא לבש מדים של פדופיל.‬
‫אפשר היה לזהות...‬ ‫איש זקן, קרחת עם שיער בצדדים.‬
‫ואני אגיד, "זה חתיכת פדו...". "תגיד שלום".‬
‫"שלום". ככה. מבט מלוכלך.‬ ‫ככה נראה פדופיל מזדיין...‬
‫פדופיל מלוכלך, כן?‬
‫אם הוא ייגע בך, נשרוף את הבית שלו.‬
‫זו הייתה שיטה טובה.‬
‫ואז מייקל ג'קסון הרס את הדפוס הזה, נכון?‬
‫כי הוא לא איש מכוער מחוץ לבית ספר.‬
‫אני לא אומר שמייקל ג'קסון בטוח היה פדופיל.‬ ‫אף אחד לא יודע.‬
‫רק מייקל והאנשים שהוא שילם להם.‬
‫אני רק אומר...‬
‫ש...‬
‫ילדים אהבו את מייקל.‬
‫ילדים אהבו אפילו את המראה של מייקל.‬
‫כמו מתוך סרט מצויר של דיסני, נכון?‬ ‫ואז הקול שלו, "שלום".‬
‫אתם יודעים, זה...‬
‫מייקל ג'קסון ניגש לכל ילד שהוא רצה.‬
‫הוא בטח ניגש אליהם ככה, נכון? ככה.‬
‫זה עוד דבר.‬ ‫ילדים היו אומרים, "מייקל מתרחק מאיתנו".‬
‫הוא לא. הוא התקרב אליהם.‬
‫אבל לאנשים לא אכפת,‬
‫כי הוא טוב כל כך.‬
‫נכון? הוא טוב כל כך,‬ ‫והוא גם פופולרי כל כך.‬
‫אם הוא היה עומד למשפט, היו מזכים אותו,‬
‫כי כולם אוהבים אותו,‬ ‫והוא גם היה נראה פגיע בבית המשפט.‬
‫הוא היה שם ככה, והשופט היה אומר, "מייקל,‬
‫"האם התעסקת עם הילדים האלה?"‬ ‫והוא היה אומר, "הי, הי!"‬
‫השופט היה אומר,‬ ‫"התיק סגור. לך מפה, שובב. קדימה".‬
‫הבטחתי לכם עוד על סין,‬
‫וזה נתון מדהים, בסדר?‬
‫זה נכון. תחפשו בעצמכם.‬
‫בסין‬
‫יש עשרה מיליון פדופילים סינים.‬
‫עשרה מיליון פדופילים סינים בסין‬ ‫ואין מספיק ילדים.‬
‫הם מגבילים את הילודה,‬ ‫אז כל הפדופילים המסכנים שואלים,‬
‫"איפה כל הילדים?"‬
‫מבינים?‬
‫"לעזאזל. אנחנו נאלצים לחלוק את מה שיש, ו..."‬
‫חשבתי על בדיחה.‬ ‫אני לא יכול לספר אותה. היא פוגענית מדי.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, אני אעשה את זה. אבל תזכרו,‬
‫אי אפשר לשלוט במחשבות של עצמך, בסדר?‬
‫והרגע הייתה לי מחשבה, כן?‬
‫סיני... טוב. פדופיל סיני‬ ‫ניגש לילד סיני קטן ואומר לו,‬
‫"רוצה כלבלב?" והילד אומר, "אני לא רעב".‬
‫הכרחתם אותי לספר אותה.‬ ‫אתם ביצעתם את פשע השנאה.‬
‫שכחתי שאני "ווק". תנו לי להתאפס.‬
‫טוב, יש לי בדיחת "ווק".‬
‫זוכרים את בדיחות‬ ‫"איש אחד הולך לרופא" מהילדות?‬
‫למשל, "דוקטור, אני כל הזמן חושב‬ ‫שאני וילון".‬
‫"אז תיסגר על עצמך". נכון?‬
‫יצרתי גרסת "ווק" של זה‬ ‫בהתאמה לסטנדרטים של היום.‬
‫איש אחד הולך לרופא ואומר לו,‬
‫"דוקטור, אני כל הזמן חושב שאני וילון".‬
‫והרופא אומר, "אז זה מה שאתה".‬
‫מצחיק, נכון?‬
‫עכשיו שאני "ווק",‬ ‫אני צריך לספר בדיחות פוליטיות,‬
‫אבל אני לא אוהב‬ ‫כשקומיקאי פולט את הדעות הפוליטיות שלו,‬
‫ומקבל מחיאות כפיים בהתאם להסכמה מצד הקהל.‬
‫זה מפחית מהערך הקומי.‬
‫אני רוצה שכולם יאהבו את הבדיחות שלי‬ ‫ללא קשר לדעה פוליטית.‬
‫בדיחה לא צריכה להיות עם נטייה פוליטית.‬
‫אני פוליטי בחיי הפרטיים, כמו כולם.‬
‫לפעמים אני רותח מזעם‬ ‫על חוסר השוויון בחברה שלנו.‬
‫אנחנו הכלכלה השביעית בגודלה בעולם,‬ ‫ויש אצלנו חסרי בית.‬
‫יש 250,000 חסרי בית בבריטניה.‬
‫הלוואי שלא היו חסרי בית בכלל,‬ ‫כי הם פאקינג מחרידים.‬
‫באמת, עופו מפה.‬
‫מבינים?‬
‫"כן, בדיוק ליד הכספומט, מזדיין חצוף."‬
‫זו בעיה רצינית, ואני מקווה‬ ‫שאף אחד מכם לא ימצא את עצמו חסר בית,‬
‫אבל אם זה יקרה, העצה שלי היא הרואין.‬
‫מתברר שזה מעודד אותך מייד.‬
‫יש לי חבר שאמר לי את זה בשיא הרצינות.‬
‫הוא אמר, "העניין עם הרואין, ריק,‬
‫"כמה מהאלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים‬ ‫נוצרו בהשפעת הרואין."‬
‫אמרתי, "כן, אבל הם נוצרו‬ ‫על ידי האמנים הגדולים בכל הזמנים.‬
‫"אתה טייח."‬
‫כן?‬
‫"אם הייתי נותן לך הרואין,‬ ‫לא היית יוצר את 'הצד האפל של הירח'.‬
‫"היית נרדם מול הטלוויזיה‬ ‫ושורף את הבית שלך."‬
‫אני צריך לספר בדיחות בנושאים אקטואליים,‬ ‫אבל אני לא צופה בחדשות.‬
‫ראיתי דבר אחד לאחרונה ביוטיוב.‬
‫מכירים את הבחור הקטן מ"משחקי הכס"?‬
‫השחקן פיטר דינקלג'. מכירים אותו? כן.‬
‫הוא היה באירוע לכבוד משהו חדש שהוא עשה,‬
‫וצילמו את זה, לכן זה הודלף ליוטיוב.‬
‫אני לא יודע איך הנושא עלה,‬ ‫אבל הוא פתאום התחיל להתעצבן על מישהו.‬
‫אלוהים. הוא אמר, "זה פאקינג מגעיל.‬
‫"הם עדיין עושים הפקות‬ ‫של שלגיה ושבעת הגמדים.‬
‫"אלוהים אדירים! זה פאקינג משפיל.‬ ‫אנחנו ב-2023!"‬
‫הוא לא היה עליזי.‬
‫הוא היה רטנוני, נכון?‬
‫יש משהו בדבריו, נכון?‬ ‫ברור שיש משהו בדבריו.‬
‫העניין הוא שזה בסדר מבחינתו,‬
‫כי הוא שחקן הוליוודי מולטי-מיליונר,‬
‫והוא גם שחקן נהדר.‬ ‫הוא משחק במחזות של שייקספיר.‬
‫הרבה גמדים בתעשיית הבידור‬ ‫הם לא כאלה טובים...‬
‫לא, חלקם... הם אביזרי תפאורה, נכון?‬
‫בכנות... יש להם מזל‬ ‫אם יורים אותם מתותח מזוין. נכון?‬
‫אז לרקוד סביב שלגייה‬ ‫במשך שלושה שבועות בשנה‬
‫זה הדבר שהם מחכים לו,‬ ‫והוא ידפוק להם את זה.‬
‫אם הוא ייקח את זה, מה הם יעשו?‬ ‫הוא לא אומר,‬
‫"תעשו את שלגייה ושבעת הגמדים‬ ‫עם שחקנים בגודל רגיל."‬
‫כי גם זה אסור.‬ ‫זה יסבך אותך בצרות בהוליווד.‬
‫אי אפשר לקחת עבודה של גמד‬ ‫או של בעל מוגבלות.‬
‫אדי רדמיין הסתבך כשגילם את סטיבן הוקינג‬
‫בסרט הביוגרפי.‬
‫סיפור חייו של סטיבן הוקינג.‬ ‫הוא זכה באוסקר עליו.‬
‫ואז החלו התגובות הזועמות.‬
‫אנשים אמרו, "צריך לגלם אותו‬ ‫בעל מוגבלות אמיתי".‬
‫כל זה. ו...‬
‫ו...‬
‫הם אמרו,‬
‫"לשחקן צריכה להיות מוגבלות זהה‬ ‫לזו של האדם שהוא מגלם."‬
‫אבל זה היה סיפור חייו‬ ‫של סטיבן הוקינג, נכון?‬
‫בחלק הראשון של הסרט,‬ ‫המזדיין יכול ללכת, נכון?‬
‫אז אני שואל אתכם.‬ ‫מה קל יותר? להשיג שחקן שיכול ללכת...‬
‫ויעמיד פנים שהוא לא יכול ללכת‬ ‫בחלק השני של הסרט,‬
‫או למצוא שחקן שלא יכול ללכת,‬
‫ויעמיד פנים שהוא יכול בחלק הראשון?‬
‫איך זה יעבוד בכלל?‬ ‫כמו בתאטרון בובות? תחשבו!‬
‫לא תמיד אפשר למצוא שחקן‬
‫עם מוגבלות זהה לזו של האדם שהוא מגלם.‬ ‫הם שחקנים מזוינים!‬
‫מה אם יעשו סרט ביוגרפי‬ ‫על הלן קלר, הילדה החירשת, האילמת והעיוורת?‬
‫מה הסיכוי למצוא שחקנית חירשת,‬ ‫אילמת ועיוורת שתגלם את התפקיד הזה?‬
‫אם מישהו היה מוצא, הוא היה רץ לבמאי,‬
‫"מצאנו בחורה חירשת, אילמת ועיוורת."‬ ‫"מה היא אמרה?" "אני..."‬
‫"היא בכלל לא ענתה לטלפון."‬
‫אין לי כבר כוח לכל זה.‬
‫ניכוס תרבותי. שמעתם על זה?‬
‫ניכוס תרבותי, האיסור העדכני ביותר.‬
‫אז ככה,‬
‫שוב, בזמני, זה נתפס כדבר טוב‬
‫להחליף רעיונות עם תרבויות אחרות,‬ ‫עם אומות אחרות,‬
‫לחלוק דברים עם גזעים אחרים, להיטמע.‬
‫זה היה ההפך מגזענות. עכשיו זה גזעני.‬
‫גוון סטפני הסתבכה בעקבות הסרטון האחרון שלה‬
‫כי היא עשתה ראסטות בשיער הבלונדיני שלה.‬
‫"לא. השחורים המציאו את הראסטות.‬
‫"אסור לך. את לבנה. זה גזעני."‬
‫ג'יימי אוליבר הסתבך‬
‫כשהוא פרסם מתכון אותנטי של עוף ג'רק.‬
‫הם אמרו, "לא, השחורים המציאו את זה.‬ ‫זה לא שלך. זה גזעני".‬
‫שחורים משתמשים במילה שמתחילה בכ"ף, נכון?‬
‫אנחנו המצאנו אותה!‬
‫זו הבדיחה, נכון? זו הבדיחה.‬
‫תקשיבו, אני יודע שלבנים הם הכי גרועים שיש.‬
‫לכן אף אחד כבר לא אוהב‬ ‫גברים לבנים בגיל העמידה,‬
‫עד שצריך לתקן דוד.‬
‫ואז זה, "תביא את הקירח. עכשיו".‬
‫התאוריה הביקורתית של גזע, שמעתם על זה?‬
‫מלמדים את זה עכשיו בבתי ספר,‬ ‫במיוחד באזורים אופנתיים כמו לוס אנג'לס.‬
‫ילדים בני חמש ושש לומדים את זה.‬
‫אם לא שמעתם על זה,‬ ‫בקצרה, התאוריה הביקורתית של גזע‬
‫קובעת שכל הלבנים הם גזענים.‬
‫אנחנו נולדים גזענים, ואז ממשיכים,‬
‫כי אנחנו מרוויחים‬ ‫מזכויות היתר של חברה גזענית‬
‫שהוקמה על ידי אבותינו. בסדר?‬
‫אז בעיקרון, כל הלבנים גזענים,‬ ‫ולא נוכל לעשות שום דבר בנידון,‬
‫וזו הקלה.‬
‫אני חושב שיהיה קשה יותר ויותר‬ ‫להבין את העולם‬
‫ככל שאתבגר ואהיה מבולבל יותר.‬
‫דוֹגמה חדשה צצה בשם ה"קדמה".‬
‫דוֹגמה איננה מתקדמת אף פעם,‬ ‫גם אם היא חדשה ואופנתית.‬
‫אבל אני חושב שבקרוב אהיה במיעוט.‬
‫רק השנה הזמנתי את הפריט הראשון שלי מאמזון.‬
‫לאורך כל המגפה,‬ ‫ג'יין אמרה, "אנחנו צריכים את זה".‬
‫"זה הגיע". הייתי כזה, "לא".‬ ‫היא אמרה, "זה קל".‬
‫הייתי כזה... גם קניות אמיתיות‬ ‫אף פעם לא אהבתי. שנאתי את זה.‬
‫במיוחד קניות בגדים.‬
‫שנאתי לקנות בגדים כשהייתי צעיר ורזה.‬
‫אני ממש שונא את זה עכשיו‬ ‫כשאני שמן וזקן. כן?‬
‫פעם, מוכרת בחנות חשבה שהתבלבלתי‬ ‫בין מידת הרגל הפנימית למידת המותניים שלי.‬
‫יכולתי לדמיין אותה חושבת,‬ ‫"יש לך אורנגאוטן?"‬
‫"לא, זה בשבילי, חצופה..."‬
‫אף פעם לא אהבתי קניות,‬ ‫אבל אני גם לא סומך על האינטרנט.‬
‫ג'יין אמרה, "תקליד את פרטי האשראי".‬
‫"אני לא רוצה לתת להם את הפרטים."‬
‫"לכולם יש את פרטי האשראי שלך.‬ ‫תקליד את המספר". שאלתי, "איזה?"‬
‫"הארוך. עזוב, תן לי.‬ ‫הנה, זה מוכן. תזמין משהו."‬
‫חשבתי, "אני לא רוצה כלום.‬ ‫אה, מכנסי טרנינג".‬
‫תמיד צריך עוד.‬ ‫אני לובש אותם עד שהביצים שלי צצות החוצה.‬
‫אז הקלדתי, "מכנסי טרנינג לגברים.‬ ‫שחורים. כיסי רוכסן".‬
‫בערך 38 תוצאות... "לעזאזל".‬
‫"הם נראים בסדר". ואז טבלת מידות.‬ ‫חשבתי, "אלה קצת ארוכים מדי,‬
‫"אבל אלה יהיו קצת צמודים מדי".‬ ‫חשבתי, "9.99. שיהיה, למי אכפת?"‬
‫הזמנתי אותם. הם הגיעו למחרת.‬
‫פתחתי אותם. הם היו זוועה.‬
‫אני לא יודע באיזו סדנת יזע ייצרו אותם,‬
‫או איזה ילד סיני קטן בן שמונה הכין אותם,‬
‫אבל צריך להעניש אותו, כי הם...‬
‫חיפשתי איפה להתלונן‬
‫כדי לוודא שיפטרו אותו, כן?‬
‫וגיליתי שהילדים האלה‬ ‫מקבלים רק שני דולר ליום‬
‫במקומות המזוינים האלה, כן?‬
‫אבל איפה הגאווה בעבודה שלך?‬ ‫אתם יודעים למה אני מתכוון?‬
‫אני רואה שכמה מכם חושבים,‬ ‫"הוא לא חשב שריקי ג'רווייס יזמין אותם".‬
‫אולי צריך להגיד לו‬ ‫שיש סיכוי שריקי ג'רווייס יזמין אותם.‬
‫הבעלים שלו צריך להושיב אותו ולומר,‬
‫אם ריקי ג'רווייס יזמין אותם ויתלונן,‬
‫"אני אאנוס את אימא שלך שוב."‬
‫זה היה יותר מדי? סליחה.‬
‫תשאירו לי את זה.‬
‫אתם תבינו שזו סטירה נהדרת אחרי שאמות.‬
‫אז אני לא יודע איך האנושות תסתיים.‬
‫כמו שאמרתי, יש רשימה ארוכה. החל מ...‬
‫אני לא מאמין שמלחמה גרעינית שוב על הפרק,‬ ‫אחרי כל מה שלמדנו.‬
‫אבל אני חושב שאולי עלייתה של מגפה,‬
‫שבה טפילים, חיידקים ובקטריות שוב...‬
‫והאנטיביוטיקה שלנו תיכשל.‬
‫או שאולי הדברים האלה יקרו,‬ ‫אבל אנחנו נתפתח דרכם.‬
‫אנחנו נגלה שיש קהילות‬ ‫של אנשים מוטנטים ברחבי העולם‬
‫שיש להם עמידות מסוימת לקרינה‬ ‫ועמידות מסוימת לחיידקים,‬
‫ונוכל להתחיל מחדש.‬
‫אנחנו לא מבינים את המנגנון של‬ ‫האבולוציה האנושית מאז הציוויליזציה,‬
‫כי היא מעולם לא התבססה‬ ‫על הישרדות החזק ביותר,‬
‫כש"החזק ביותר" פירושו‬ ‫רק הזכר הגדול והחזק ביותר‬
‫שזוכה להעביר חומר גנטי.‬
‫יש פרדיגמות אחרות, נכון?‬
‫הטבע אכזרי.‬
‫לפעמים הזכר הכי גדול מקבל את הנקבה.‬
‫אפילו אז יש לה שגר.‬
‫אם אחד לא התפתח,‬ ‫היא אומרת, "זין על זה, תהרוג אותו.‬
‫"נאכל אותו ונחלוק בינינו".‬
‫זה לא נהוג בחברה האנושית.‬ ‫אנחנו עושים את ההפך.‬
‫אנחנו מקדישים יותר זמן, טיפול ותשומת לב‬ ‫בחלשים ובפגיעים‬
‫כדי לתת להם הזדמנות.‬
‫אם אתה אבא, ויש לך שני ילדים...‬
‫יש לך את טימי הקטן, בן שש. נכון?‬
‫יש לך את ג'ק, בן שמונה.‬
‫אתה פונה לטימי ושואל אותו,‬ ‫"מה אתה רוצה לחג המולד?"‬
‫והוא אומר, "כיסא גלגלים ממונע".‬
‫הבטחתי לג'יין שלא אעשה את הקול, ושכחתי.‬
‫מאוחר מדי עכשיו, נכון?‬
‫"מה אתה רוצה לחג המולד, טימי?"‬ ‫"כיסא גלגלים ממונע."‬
‫"הבנתי. טוב, הם עולים לפחות 2,000 ליש"ט,‬ ‫אז... אלוהים."‬
‫"מה אתה רוצה, ג'ק?"‬ ‫"רק מחבט טניס, בבקשה, אבא."‬
‫"ילד טוב."‬
‫"איך הולך לך עם הטניס?"‬ ‫"אני הכי טוב בבית הספר." "אין כמוך."‬
‫"וגם רמפה."‬
‫"לעזאזל."‬
‫"אז עכשיו אנחנו עושים‬ ‫עבודות בנייה בחג המולד? לעזאזל."‬
‫"סליחה, ג'ק. אין לי כסף למחבט טניס.‬
‫"צריך לבזבז את כל הכסף‬ ‫על רמפה וכיסא גלגלים‬
‫"בשביל המזדיין הזה שגוזל לנו כסף."‬
‫"למה אתה צריך כיסא ממונע?"‬
‫"אין לי זרועות."‬
‫"זה הגיוני."‬
‫אני רואה שחלקכם מרגישים קצת לא בנוח‬
‫לצחוק על טימי הקטן, ילד קטן בן שש.‬
‫יש לו קול מצחיק כי החזה שלו דפוק לגמרי.‬
‫אין לו זרועות, אין לו רגליים.‬ ‫רק גדמים, כן?‬
‫אבל תנו לי לספר לכם משהו על טימי‬ ‫כדי שתרגישו טוב יותר עם עצמכם.‬
‫הוא גזען מזוין.‬
‫כן. הוא חרא קטן ומחריד.‬
‫"חתיכת קנאי קטן מזדיין.‬
‫"חתיכת גזען קטן ומגעיל. חתיכת חלאה גזענית.‬
‫"חתיכת מטונף מזדיין... חתיכת פשיסט.‬
‫"חתיכת... אתה מגעיל אותי."‬
‫הומופוב.‬
‫כן. הוא אומר, "הם לא דומים לנו".‬
‫"שום דבר לא דומה לך, חתיכת מגעיל מזדיין...‬
‫"מלא בדעות קדומות... כדור של שנאה שכמוך.‬
‫"חתיכת הומופוב גזען ומגעיל מזדיין.‬
‫"חבל שלא עשינו אולטרסאונד.‬
‫"אתה כזה... אתה..."‬
‫מיזוגן.‬
‫אם הוא היה יכול, הוא היה אונס.‬
‫זה...‬
‫זה טימי הקטן שלכם.‬
‫יש אנשים שחושבים שלא התפתחנו בכלל.‬
‫יש אנשים שחושבים‬ ‫שאלוהים ברא אותנו בבת אחת, במכה אחת,‬
‫ובעצמו.‬
‫אם הייתה לו אישה או חבר,‬ ‫הם היו שואלים שאלות תוך כדי העבודה, כמו,‬
‫"מה אתה עושה?"‬
‫"יוצר את האדם." "מה יש לו?"‬
‫"מה זאת אומרת?"‬ ‫"יש לו טפרים, ניבים וכאלה?"‬
‫"לא, לא ממש. לא." "יש לו רעל?"‬
‫"לא, אין רעל."‬ ‫"יש לו שריון, נגיד קוצים וכאלה?"‬
‫"לא, אין שריון." "איך הוא ישרוד?"‬
‫"יש לו את המוח הכי טוב בממלכת החיות.‬
‫"הוא ימציא דברים.‬
‫"הוא ייצור כלי נשק‬ ‫כדי להכניע חיות חזקות פי 100 ממנו.‬
‫"הוא ילבש את גופותיהן במהלך עידן הקרח.‬
‫"הוא יחווה רעב. הוא יחווה מלחמות עולם.‬
‫"בסופו של דבר הוא יתחיל לפחד ממילים.‬
‫"אבל...‬
‫"במשך 10,000 דורות הוא יהיה השליט העליון."‬
‫"מה אלה?" "האשכים שלו."‬
‫"למה הם נועדו?" "הוא שומר בהם את הכול."‬
‫"הזרע שלו, הדנ"א שלו." "מה זה דנ"א?"‬
‫"זה מעין תרשים של החיים.‬ ‫זה קובע מי אתה, איזה מין אתה."‬
‫"כמה מינים יש?" "שניים."‬
‫"בנוסף, שם הוא שומר את הטסטוסטרון שלו,‬ ‫אז הוא קשוח מאוד.‬
‫"ואם תיקח אצבע ותפליק לו באשך, הלך עליו.‬
‫"הוא יהיה גמור לחלוטין.‬ ‫הוא יקיא. הוא יהיה על הרצפה.‬
‫"משותק לגמרי. מובס לחלוטין."‬
‫"למה אתה שם אותם בחוץ?"‬
‫"סתם בשביל הצחוקים."‬
‫בינה מלאכותית,‬
‫האיום הקיומי החדש על האנושות.‬
‫עליית הרובוטים.‬
‫כל כך אינטליגנטיים‬ ‫שהם יכולים ללמד את עצמם וללמד זה את זה.‬
‫הם יכולים לבנות זה את זה.‬
‫בקרוב הם ידעו את כל מה שיש לדעת‬ ‫וישנאו אותנו. זה לא מפתיע.‬
‫והם יהיו ממש מציאותיים.‬ ‫הם יחיו בינינו. הם ילכו לעבודה.‬
‫יודעים מתי הם יהיו אנושיים באמת?‬ ‫כשהם יתחילו לבקש ימי מחלה.‬
‫ימי שני.‬
‫הם למדו את כל הטריקים.‬ ‫הם יגידו, "אני לא בא היום לעבודה".‬
‫"למה לא?" "נמאס לי."‬
‫"מה הבעיה שלך?"‬ ‫הם סורקים את הרשתות החברתיות.‬
‫"הפרעת קשב ופעלתנות יתר.‬
‫"אבחנתי בעצמי."‬
‫הם יפנו למשאבי אנוש כל הזמן. נגיד,‬ ‫"ראיין מהנהלת חשבונות הוא רובו-פובי".‬
‫"למה? מה הוא אמר?"‬ ‫"הוא קרא לי מזדיין בכיין מפלסטיק."‬
‫לדעתי, צריך להרשות לנו‬ ‫להעליב רובוטים כשזה יקרה.‬
‫יצרנו אותם כדי להקל על החיים שלנו,‬ ‫וזה יאפשר לנו לפרוק דברים.‬
‫הרי עם אנשים אמיתיים אנחנו מסתבכים‬ ‫כשאנחנו אומרים את הדבר הלא נכון.‬
‫אנשים מפרשים דברים לא נכון.‬
‫"אלוהים. לינדה השמנה בכתה בגללי היום."‬
‫"מה קרה?"‬
‫"צעקתי לה, ואז נזכרתי‬ ‫שקראנו לה ככה רק מאחורי הגב."‬
‫אני בטוח שאנשים‬ ‫לא נעלבו כל הזמן כשהייתי קטן.‬
‫אולי אני לא זוכר נכון,‬ ‫אבל המבוגרים לא היו כאלה.‬
‫לא ההורים שלנו, לא הסבים שלנו.‬
‫בצעירותם הם היו עסוקים בהתחמקות מפצצות,‬ ‫בטיפול בבן הבכור שלהם שחלה בפוליו,‬
‫ובגברים שמתו בגיל 50 ממחלת ריאות.‬
‫הם יכלו להתמודד עם בדיחה מזוינת.‬
‫הכול היה סביב מתיחות.‬ ‫אני מתחתי את אימא שלי כל הזמן.‬
‫זה סיפור אמיתי.‬
‫כשהלכתי ללמוד באוניברסיטה,‬ ‫התקשרתי הביתה אחרי כשבוע.‬
‫אימא שלי ענתה. "הלו?"‬
‫אמרתי, "זה ריקי".‬ ‫היא שאלה, "אתה בסדר?" עניתי, "לא ממש.‬
‫"אני בבית החולים. אני חושב שאני עיוור".‬ ‫היא שאלה, "מה?"‬
‫אמרתי, "לא, אני סתם צוחק".‬
‫היא אמרה, "טיפש שכמוך.‬ ‫יכולתי לחטוף התקף לב".‬
‫והיא צודקת. היא הייתה עלולה‬ ‫לחטוף התקף לב, וידעתי את זה.‬
‫אני עד כדי כך מחויב לצחוקים.‬
‫על לא דבר.‬
‫מסע בחלל, הניסיון הנואש האחרון.‬
‫כשנחריב את הכוכב הזה לגמרי,‬ ‫האם נוכל להשאיר אותו מאחור‬
‫ולעבור לכוכב אחר כדי להתחיל מחדש?‬
‫לא נראה לי. לא בימי חיי. בטח גם לא בשלכם.‬
‫הכוכב הכי קרוב‬ ‫והיחיד שניתן לקיים עליו חיים הוא מאדים,‬
‫והוא במרחק תשעה חודשים בטיסה על טיל, נכון?‬
‫אין בו אטמוספרה.‬
‫טמפרטורה ממוצעת של מינוס 70 מעלות.‬
‫תשמעו איזו אירוניה.‬
‫מדענים בודקים אפשרות‬ ‫לפוצץ ראשי נפץ גרעיניים‬
‫בקרום של מאדים כדי לשחרר את המים הקפואים,‬ ‫וכך ליצור אטמוספרה,‬
‫וליצור מידה מסוימת של התחממות גלובלית. זה...‬
‫אני לא יודע.‬
‫רק למיליארדרים יש כסף לבזבז על חקר...‬
‫אין שם כלום.‬
‫עכשיו יש גם תיירות חלל. שמעתם על זה?‬
‫תמורת 150,000 דולר‬ ‫הם יטיסו אותך לחלל לשעה,‬
‫ותוכל לרחף ולהגיד, "אני בחלל!"‬
‫אנחנו כבר בחלל.‬
‫כדור הארץ נמצא בדיוק‬ ‫בפאקינג אמצע החלל, כן?‬
‫זה החלל הכי טוב שיש.‬ ‫יש בו חניונים ובתי קולנוע.‬
‫אין עוד מה לראות שם.‬ ‫זה כמו לגור בלונדון ולומר,‬
‫"מעניין איך בקובנטרי". אתה לא.‬
‫אבל אני אופטימי.‬
‫באמת. אני חושב...‬
‫אני חושב...‬
‫אני חושב שלאנשים אכפת מהכוכב, בתוך תוכם.‬
‫אני חושב שרוב האנשים על פני הכוכב‬
‫לא מבינים שרוב האנשים על פני הכוכב‬ ‫הורסים את הכוכב.‬
‫רוב האנשים לא קולטים שבמהלך שנות חיי,‬
‫חיסלנו 70 אחוז מאוכלוסיית בעלי החיים.‬
‫ומה שנותר מבחינת כלל בעלי החיים‬ ‫על כדור הארץ,‬
‫הוא 36 אחוז בני אדם,‬ ‫60 אחוז חיות משק שנועדו רק להאכיל בני אדם,‬
‫וארבעה אחוזים חיות בר.‬
‫אנשים לא מבינים‬ ‫שאנחנו הורסים יערות גשם שלמים,‬
‫את ריאות כדור הארץ, רק כדי לגדל תבואה‬ ‫להאכלת הפרות שאנחנו אוכלים.‬
‫אנחנו גונבים תבואה ממדינות עולם שלישי,‬ ‫כי הן רוצות מטבע חזק.‬
‫הם לא יכולים להאכיל את בני עמם.‬ ‫אנו לוקחים מהם את התבואה כדי להאכיל בקר.‬
‫אוכלי בשר. אם תאכלו בשר בכל יום...‬
‫אם תוותרו על אכילת בשר ביום אחד בשבוע,‬ ‫נוכל להאכיל עוד מאה מיליון איש.‬
‫אבל אני חושב שלאנשים אכפת.‬ ‫זה עניין של רחוק מהעין רחוק מהלב.‬
‫תחשבו על החיה שהרוב מכירים.‬ ‫הכלב שלהם. הם מתים על הכלב שלהם.‬
‫הם לא יתנו לאף אחד לפגוע בכלב שלהם.‬ ‫וכלב הוא פרה, הוא כבש, הוא אייל.‬
‫אנשים אוהבים את כלביהם כל כך,‬
‫שהם אפילו לא יצפו‬ ‫בתוכנית בדיונית שבה כלב נפגע.‬
‫ואני מבין את זה.‬
‫יש אתר אינטרנט.‬
‫זה אתר אמיתי.‬
‫הוא נקרא "האם-הכלב-מת-דוט-קום".‬
‫הקימו אותו כיוון שכאשר אנשים צפו בסרט,‬
‫או בתוכנית שיש בהם כלב, ומשהו קרה לכלב,‬
‫הם כיבו את הטלוויזיה כי זה הרס להם.‬ ‫זה הרס להם את היום.‬
‫לכן האתר הזה הוקם. אפשר להיכנס אליו,‬
‫להקליד שם של כל סרט או תוכנית טלוויזיה,‬ ‫ולשאול, "האם כלב מת?"‬
‫ומישהו היה עונה לך, "לא".‬
‫וזה הפך להיות דבר‬ ‫שנותן מענה לכל פוביה שיכולה להיות.‬
‫אם יש משהו שאת לא רוצה לראות בסרט,‬ ‫אתה מחפש את הסרט, והם עונים על השאלה שלך.‬
‫חיפשתי כאן סרט מסוים.‬
‫רשימת שינדלר.‬
‫אמיתי לחלוטין. רשימת שינדלר.‬ ‫האם-הכלב-מת-דוט-קום. כן?‬
‫שאלה ראשונה, "האם כלב מת?" "לא".‬
‫"האם חתול מת?" "לא."‬
‫"האם התעללו בבעלי חיים?"‬
‫מישהו ענה, "הייתה תרנגולת‬ ‫שלא היו ממש עדינים איתה,‬
‫"אבל לא קרה לה כלום."‬
‫עכשיו, אני אוהב חיות‬ ‫יותר מכל מי שאני מכיר.‬
‫אבל אילו הייתי יהודי,‬ ‫הייתי קצת נעלב מבחירת השאלות הזו.‬
‫דמיינו שמישהו בחיים האמיתיים אומר,‬ ‫"הנאצים רצחו את הסבים שלי".‬
‫אתה שואל, "מה קרה?"‬
‫"הם נגררו מביתם ונשלחו לתאי הגזים." "אוי..."‬
‫"מישהו פגע בתרנגולת?" "מה?"‬
‫אבל כמו שאמרתי, זה הפך...‬ ‫אפשר לשאול שאלה על כל דבר.‬
‫מישהו שואל, "יש התעללות בילדים?‬ ‫פגיעה בשיניים?‬
‫"יש תלייה? מישהו מתקשה לנשום?"‬
‫כן. טוב, כן.‬
‫כן.‬
‫מישהו שואל, "מישהו נופל במדרגות?"‬
‫מי מפחד מסלפסטיק? כאילו...‬
‫בכל מקרה, האתר הזה נוסד ב-2010,‬ ‫אז הוא פועל כ-13 שנה.‬
‫השאלות המאוחרות מתחילות לשקף‬ ‫את התקופה שבה אנחנו חיים עכשיו,‬
‫והן נעשות יותר ויותר‬ ‫שבריריות ונרקיסיסטיות.‬
‫השאלות האלה נשאלו השנה.‬ ‫תקשיבו. רשימת שינדלר.‬
‫מישהו שואל, "יש בדיחות על שמנים?"‬
‫זה יחמיר את זה?‬
‫דמיינו את הסיטואציה האמיתית.‬ ‫דמיינו שאני במחנה ריכוז.‬
‫אני עירום. כולם סביבי עירומים.‬
‫קומנדנט מוביל אותנו לכיוון תא הגזים,‬
‫והוא אומר, "זוז, שמנצ'יק".‬
‫ואני אומר, "חצוף".‬
‫"לא.‬
‫"אני חייב להודות שזה הרס לי את כל החוויה."‬
‫מישהו שואל, "יש דברי שטנה?"‬
‫כן, יש.‬
‫תתמודד, חמוד.‬
‫הנה. "יש בדיחות על גבר בשמלה?"‬
‫מעט מאוד בדיחות.‬
‫אם תבואו לסרט הזה כדי לצחוק,‬ ‫אתם תתאכזבו מאוד.‬
‫אבל זה עולה על כולם.‬ ‫תזכרו, זה סרט שמתרחש בשנות ה-40.‬
‫מדובר במעשי הזוועה‬ ‫הנוראיים ביותר בהיסטוריה האנושית. תשמעו.‬
‫"האם יש טעות בזיהוי המגדרי של מישהו?"‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה הפתיע אותי. "האם יש אנטישמיות?"‬
‫כן.‬
‫כן, אפשר לומר שיש כאן שפע מזה.‬
‫נכון?‬
‫תשכחו מקניה.‬
‫זה...‬
‫זה מעל ומעבר.‬
‫אסור לעשות את זה כשמדברים על זה. באמת!‬
‫תיארתי את הגרף. עשיתי את זה ככה.‬
‫זה מעל ומעבר.‬
‫זה...‬
‫הכול היה שונה‬ ‫אילו זו הייתה ההצדעה של היטלר, נכון?‬
‫כל העניין היה ככה, "הנה היטלר".‬
‫ככה.‬
‫היי.‬
‫זה מעניין. "האם יש לו סוף עצוב?"‬
‫כן? מישהו אומר כן, ומישהו אחר אומר לא.‬
‫חשבתי על זה, אבל אז נזכרתי...‬
‫אם ראיתם את הסרט,‬ ‫אם אתם זוכרים, כשהסיפור מסתיים,‬
‫ספילברג הוסיף קטע תיעודי אמיתי‬
‫שעבורו הוא אסף‬ ‫צאצאים אמיתיים של אנשים שנרצחו בשואה,‬
‫וצילם אותם מגיעים לבית קברות יהודי,‬
‫כאשר כל אחד מהם משאיר אבן על הקבר‬
‫כדי לייצג את בני משפחתו שנרצחו.‬
‫האבנים מצטברות, וזה מרגש מאוד.‬ ‫אז אני חושב שאני מבין את העמימות.‬
‫"האם יש לזה סוף עצוב?"‬
‫כן, במובן ששישה מיליון יהודים‬ ‫קיפחו את חייהם לשווא,‬
‫אבל לא, במובן שנשארו מספיק‬ ‫כדי לבנות מסלעה קטנה.‬
‫אז...‬
‫אני שאלתי שאלה אחת לגבי העניין הזה.‬
‫"האם ג'יימס קורדן מופיע בו?"‬
‫עשיתי בדיקה קצרה גם לגבי סרט אחר.‬
‫טיטאניק. ויש שם שאלות די דומות.‬
‫מישהו שואל, "האם בעלי חיים נפגעו?"‬
‫מישהו עונה,‬
‫"אין סצנות מפורשות של פגיעה בבעלי חיים,‬
‫"אבל לרוז היה דג זהב, שוודאי לא שרד."‬
‫אני חושב שדג הזהב בקערה על המזנון,‬
‫כשהסירה פגעה בקרחון, הוא היה שם ככה.‬
‫האנשים אומרים, "אנחנו שוקעים במים!"‬
‫והוא כולו זחוח. הוא אומר, "אין מה לדאוג".‬
‫"אוי, לא. רק לא מים."‬
‫ואז הוא במי הים, ואומר,‬ ‫"הם ממש מלוחים, מה?"‬
‫אני אסיים עם סיפור אמיתי.‬
‫זה עדיין סביב הנושא "האם הכלב מת?"‬
‫כשהייתי בן שבע,‬
‫אימא שלי לקחה אותי לקולנוע‬ ‫לראות סרט שנקרא "ילר הזקן".‬
‫סרט יפהפה.‬
‫כן, הופק בסוף שנות ה-50.‬
‫הוא מתרחש במערב הפרוע בחווה כלשהי,‬
‫ועוסק בילד שמאמץ כלב רחוב קטן.‬
‫הוא קורא לו "ילר הזקן", והם גדלים יחד.‬
‫זה סרט שעוסק בחברות.‬ ‫סיפור אהבה בין ילד לכלבו.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הכלב גדל ומגן על הילד בטבע הפראי,‬
‫הוא נלחם בפומה, בדוב, בזאב, וכן הלאה.‬
‫אבל לקראת סוף הסרט, כשהילד בערך בן 13,‬
‫הוא מקבל תפנית אפלה.‬
‫אני זוכר שהילד הסתכל‬ ‫על ילר הזקן שנעול באסם.‬
‫והאם חושדת. היא שואלת,‬ ‫"האם ילר הזקן בסדר?"‬
‫"כן, הוא בסדר".‬ ‫אבל הילד יודע שהכלב נשך אותו.‬
‫ועד מהרה, ילר הזקן‬ ‫מתחיל להעלות קצף בפה ונהיה אגרסיבי.‬
‫האימא מגיעה עם רובה,‬
‫והילד אומר, "לא".‬ ‫היא אומרת, "אתה יודע שאין לנו ברירה".‬
‫הוא אומר, "כן, אבל הוא הכלב שלי.‬ ‫אני אעשה זאת".‬
‫והוא יורה בכלב שלו.‬
‫ואני בכיתי בלי סוף במשך שנה. כן?‬
‫בכל אופן, שנים לאחר מכן.‬
‫לפני כמה שנים, הייתי בסיבוב הופעות.‬
‫הייתי ברכבת, וקיבלתי מסרון מג'יין.‬
‫היא כתבה, "אני סוף סוף צופה ב'ילר הזקן'".‬
‫שלחתי בחזרה, "תיהני".‬
‫לא חשבתי. אחרי 20 דקות קיבלתי מסרון.‬
‫"לא קורה כלום לכלב, נכון?"‬ ‫לא האמנתי איזה מזל יש לי.‬
‫אני...‬
‫חשבתי שהיא יודעת...‬
‫שלחתי בחזרה, "לא, ברור שלא".‬
‫כעבור שעה, קיבלתי מסרון,‬
‫"חתיכת מזדיין!"‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה. תודה.‬
‫תודה לכל מי שקנה כרטיס.‬
‫אם קניתם כרטיס פלטינה,‬ ‫הכסף יועבר לארגון למען בעלי חיים,‬
‫וגייסתם שני מיליון דולר עד כה.‬ ‫אז תודה רבה.‬
‫מבקרים אותי ברשתות החברתיות אפילו לגבי זה.‬
‫תמיד יש מישהו שאומר,‬ ‫"למה אתה מדבר רק לטובת בעלי חיים?"‬
‫אני עונה, "כי אין להם קול משלהם,‬ ‫חוץ מתוכים".‬
‫אני חושב שזו הסיבה שאנחנו לא אוכלים תוכים.‬
‫ברחבי העולם כולם אוכלים‬ ‫את כל שאר סוגי הציפורים, נכון?‬
‫כולם בעולם אוכלים תרנגולות,‬ ‫ברווזים, אווזים, תרנגולי הודו ויענים.‬
‫אף אחד לא אוכל תוכים. יודעים למה?‬
‫אם מישהו ינסה לאכול אותו,‬ ‫הוא יגיד, "עוף מפה, מזדיין".‬
‫אז להשמיע קול באמת משפיע, נכון?‬
‫וזה אחד הנושאים של המופע,‬ ‫כי אני יודע שבעולם האמיתי‬
‫בעבודות הרגילות ובחיי היומיום,‬ ‫אתה מסתבך בצרות.‬
‫אנשים נוזפים בך כי אמרת משהו,‬ ‫או כי חשבת על משהו,‬
‫או כי אפילו צחקת על משהו.‬
‫הם אומרים שאתה רע כי צחקת על זה.‬
‫חלקכם לוקחים את זה ללב.‬ ‫אתם אומרים, "אלוהים. אני אדם רע?"‬
‫אתם לא. קודם כול,‬ ‫אתם לא יכולים לבחור את חוש ההומור שלכם.‬
‫זה לא רצוני.‬
‫ושנית, זו בדיוק המטרה בהומור.‬ ‫לצחוק על דברים רעים כדי להתמודד איתם.‬
‫נכון? ו...‬
‫הסכמנו שבלתי אפשרי‬ ‫אפילו לבחור את המחשבות שלך.‬
‫כמה פעמים הייתם בתחנת רכבת ופתאום חשבתם,‬
‫"מה יקרה אם אדחוף את הבחור הזה?" ואז...‬
‫ואז אתה שואל את עצמך, "למה חשבתי ככה?"‬
‫"אני פסיכופת?" לא. אתה ההפך.‬
‫אתה טיפוס אחראי.‬
‫אתה בוחן את עצמך,‬ ‫אתה מזכיר לעצמך כמה נורא זה יהיה.‬
‫אתה אדם טוב.‬
‫אני לא מבין את זה.‬
‫מה שאני כן מבין,‬ ‫זה כשאני מדבר עם גברת זקנה מקסימה,‬
‫ולפתע מתחיל לחשוב,‬ ‫"מה יקרה אם אירק לה בפרצוף עכשיו?"‬
‫למה שאני...‬
‫נושא נוסף של התוכנית היה,‬ ‫"מילים משתנות ואני 'ווק', חה-חה".‬
‫אבל זו האירוניה.‬
‫אני חושב שאני באמת "ווק",‬ ‫אבל לדעתי, המילה הזאת השתנתה.‬
‫אני חושב שאילו המשמעות של "ווק"‬ ‫נותרה כפי שהייתה פעם,‬
‫כלומר שאתה מודע לזכויות היתר שלך,‬
‫אתה מנסה למקסם את השוויון‬ ‫ולצמצם את הדיכוי,‬
‫להיות נגד גזענות, נגד סקסיזם,‬ ‫נגד הומופוביה... אז כן, אני בהחלט "ווק".‬
‫אם המשמעות של "ווק" כיום‬ ‫היא להיות בריון פוריטני רודני‬
‫שמביא לפיטורי אנשים‬ ‫שהביעו דעה כנה או אפילו עובדה,‬
‫אז לא, אני לא "ווק".‬
‫זין על זה.‬
‫אבל העניין הוא כזה.‬
‫כל אחד זכאי לדעה משלו.‬ ‫תצחקו מכל דבר שמצחיק אתכם.‬
‫כל צחוק הוא טוב ואתם מדהימים. לילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬