Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
На Корина Франк
Научи се да имаш уважение.
Уважението е почит.
Уважението е благоприличие.
Уважение към майка си.
Уважение към баща си.
Научи се да имаш уважение.
- Научи се да имаш уважение. - Мамо...
Уважение към господаря и към просяка.
Научи се да имаш уважение.
Уважение към баща си.
Уважение към майка си.
Научи се да имаш уважение.
Уважение към господаря и към просяка.
Научи се да имаш уважение.
Хайде, гласа ли си изгуби?
Уважение към майка си, уважение към баща си.
Научи се да имаш уважение.
Луиза!
Никола!
Луиза!
Б Е З Ч Е С Т И Е
Постоянно си играеш с проклетото куче,
вместо да работиш. На теб говоря!
Махай се! По-живо! Хайде!
Вън!
Имаме голям проблем.
Наистина голям.
Свлачището още не е спряло.
На ръба е много страшно.
Май ще ни трябва булдозер.
И хора, които работят здраво.
Трябва да побързаме - ако свлачището продължи
и стигне до земите на Лисицата,
ще си имаш проблеми.
Със сигурност.
Знаеш, че това е твое задължение.
Лино, слушаш ли ме?
Ако дори едно камъче падне върху лозята, Лисицата ще те убие.
Още имам малко пари за цигари.
Къде ходиш по цял ден, вместо да си тук с баща си?
Млъкни, досаднико.
Лино, може да потърся някого, който да свърши работата.
Добре, потърси.
Ще търсиш човек, при положение че си експерт?
Спрете да се заяждате. Да идем в избата за по чашка.
Да, Тицианел ще дойде да пие.
- Ще отидем ли някъде? - Къде искаш да отидеш?
Изпихме 50 бири, а веднъж вече ми отнеха шофьорската книжка.
Да, но няма какво да правим тук.
Хайде, Томас, да направим нещо.
Какво, по дяволите, можеш да правиш?
- Престани, пиян си. - Равновесието ми след 50 бири.
Виж.
- Тази е ужасна. - Защо?
Виж й зъбите, прилича на заек.
Винаги гледаш детайлите.
Виж тези цици. На кого му пука за зъбите?
Скрий лицето й с найлонова торбичка.
- Какви ги върши този? - Корвас!
Уважението е почит, уважението е благоприличие.
- Уважение към баща си. - Корвас!
- Уважение към майка си. - Къде отива?
Хайде, да изпеем нещо. Корвас, ела тук.
Откачалка. Къде отиваш?
- Може ли по-тихо? Лино е вътре. - И какво?
Понякога си носете и мозъка, не тежи много.
А ти може да поработиш малко. Изправи подноса.
И пиши всичко на сметката ми. Ще се разбера с Денис. Чао.
Довиждане.
Никога не съм имал нито пари, нито страх.
Стига, Тицианел. Пари - може би не...
Да се видим в събота.
Би трябвало да знаеш. От 20 години съм зает в събота.
Да, Луиза. Извинявай, Лино.
- Мара? - Кажи.
- Да си оправим сметките. - Разбира се, скъпи.
Марета? Едно последно?
Не. Полунощ е и имам да чистя.
Стига, всички знаем, че харесваш мръсни неща.
Лягайте си.
Здравей.
Добре е, нали?
Може да се каже.
- Няма ли да ми благодариш? - Няма да остана тази нощ, Мара.
Ще ставам рано, за да видя някакви земи с Лисицата.
Знаеш какъв е баща ми.
Лека нощ.
Денис!
Това не те ли отвращава?
Сега ще ти покажа кой ще сече дърва тук.
Виж.
Кой трябва да сече?
Предаваш ли се?
Здравей.
Всичко е съсипано.
Всичко.
Няма да има реколта тази година.
Дори не мога да разчитам на това.
А и...
Знаеш ли колко дългове имам към банката?
Не много, а страшно много.
Няма ли помощи при бедствие?
Помощи...
Джакомо поиска помощи.
Знаеш ли какво стана с Джакомо?
Лисицата не само купи всичките му земи,
но взе и къщата му.
- И къщата ли? - Купи и къщата му.
- Разбираш ли? - Не знаех.
Плати му мизерна сума. Постепенно, малко по малко,
иска да притежава цялата долина.
Направи ли ти предложение за лозята ти?
Знаеш ли какво?
Таксата за лечението в клиниката на моята Луиза се е повишила.
Проклетите четирима лекари.
По дяволите всички!
Нищо не е забранено за нас.
Денис, мислиш ли, че тези обувки смърдят?
Майната ти!
Чао, Стемио.
Винаги ходиш без яке.
- Облечи се, студено е. - Не ми е студено, мамо.
Ако се разболееш, аз трябва да те лекувам. Облечи се.
- Виж колко хубаво ти стои. - Добре ли е?
Да, много ти отива.
Здравей, Мара. Как си?
Тази се сваля на всички.
Глупак, дължиш ми питие.
Приличаш на портокалово дърво.
Какъв глупак!
Къде отиваш, по дяволите? Върни се вътре.
Няма да се върна с теб. Остави ме.
Пак ли при проклетия негър? Влез вътре!
Не. Той поне ме обича.
Виж как си се облякла. Искаш всички да те гледат.
Какво има, татко? Страх те е от хорските приказки ли?
Действаш с ръце, защото вече не можеш с пениса си.
Ти си уличница като майка си.
Тя поне избяга.
Корвас!
Съболезнования от мен и от съвета на селото.
Видях, че има свлачище.
На границата с моите земи е.
Ако продължи да напредва, ще загубиш всичко.
Ако имаш нужда от помощ, аз съм насреща.
Предложението ми винаги е в сила.
Дори...
Ако искаш да продадеш къщата,
аз съм тук.
Съжалявам за загубата ти, Лино.
Предай тези пари на дон Саверио.
Може да се замисли да задейства нещата.
Всички знаят за Луиза,
но никой няма смелост да го каже на глас.
Преди нямаше литургия за онези, които са се самоубили.
Уважението е почит , уважението е благоприличие.
Уважение към баща си.
Уважение към майка си.
Уважение към господаря и към просяка.
Научи се да имаш уважение.
Казват, че се е самоубила, но аз не знам.
- Здравейте, какво ще желаете? - Здравей.
- Томас, да направим ли проучване? - Какво?
Според теб Луиза самоубила ли се е?
- Стига, какво те интересува? - Лино?
- Може би е получила инфаркт. - Получила ли е, или не?
- Да. - Мисля, че се е самоубила.
Самоубила ли се е?
- Ти какво ще кажеш? - Да, самоубила се е.
Нямаш ли малко уважение?
- Здравей, Лино. - Здравей.
- Ще пиеш ли нещо? - Да, разбира се.
Старото ми гадже...
Изправете се.
- И когато... - ... тревата порасне,
я изпращам на паша.
Да пасе? Иди да си легнеш.
Мара, чуй. Имам чудесна идея.
Чудесна.
Ще дойдеш ли да ни завиеш с Лино?
Да, чудесна идея.
- Можеш ли да стигнеш до леглото? - Харесва ли ти идеята?
- На мен - да. - Аз...
Да отидем в избата ти. По-добре е.
- Чуй ме... - По още едно...
- Чуй, Паоло... - Не викай толкова.
Защо не ме обичаш вече?
По-леко...
Кой може да е направил подобно нещо?
Главата. Можеш ли да повярваш?
- Да отреже главата... - Трябва да направим нещо.
Ще сложим главата на този, който я е отрязал.
Трябва да разберем кой е.
Рано или късно ще успеем.
Имаме нужда от повече полицаи тук.
Трябва да оправим това.
Не можем да направим много.
Лисицата... Той е единственият...
Само той може да поправи това.
Казват, че е бил там, близо до дървените статуи.
Видели са го да тича по пътя в 2 ч. през нощта
с онова псе, което винаги е с него.
Рано или късно щеше да направи нещо лошо.
- Той наистина не е добър. - Така е.
Благодаря.
Горкият Лино. Затова пие толкова много.
Не е за приказване.
Вие не бяхте тук,
когато лудата му майка се опита да го удави в реката.
Затвориха я в лудница.
- Цялото село знае за това. - Явно се е метнал на нея.
Следи хората, говори си сам.
Трябва да бъде излекуван, нали, дон Саверио?
Даниела, моля те, дай ми 2 гербови марки.
Здравей, Тицианел.
Списанието ти пристигна тази сутрин.
Прясно, прясно.
Ето ги марките, дон Саверио.
- Чу ли какво е станало снощи? - Да, чух.
Сигурно са го били онези хлапета.
- Трябва да си болен, за да го сториш. - Да.
Не може да съсипваш нещата така.
- Бяха толкова хубави на площада. - Именно.
Защо си губиш времето да говориш за това?
Трябва да мислиш за жени.
На твоята възраст трябва да се замислиш за семейство.
Внимавай, Ермано, от много мислене рискуваш да станеш лекар.
Ако бях, щях да те прегледам обстойно.
Трябва му лекар.
- Мара... - Добър ден, Тицианел.
Мара, донеси питие на Тицианел.
Не, по това време само кафе. Многото алкохол вреди.
Ако имаш да ми кажеш нещо, говори.
Лино, не ме ядосвай.
Стига, моля ви.
Вместо снощи да пиеш,
трябваше да се погрижиш за лудия си син.
Не трябваше да си го изкарва на дървената статуя.
Може би...
Може би е бил негърът, който чука дъщеря ти.
Глупак, ще те пребия и ще ме запомниш.
Да не сте полудели? Стига, престани.
Престани. Стига.
Оправи си сам скапаното свлачище.
Стига. Мара... Изведи Лино навън, моля.
Стига, Тицианел.
- Излез, хайде. - Какво зяпате?
Ти си глупак.
Чуй, на теб говоря.
Не ти ли омръзна да обикаляш по цяла нощ?
На теб говоря!
Хората те одумват, обвиняват те и ти се подиграват.
Разбираш ли?
Ще полудея заради теб. Също като майка ти.
На хората не им пука, че вчера погребахме майка ти.
Изобщо не им пука. Най-вече на онзи.
Негодникът Лисицата иска да ни съсипе.
Иска да ни съсипе!
Разбираш ли?
Виж това.
- Какъв задник! - И така приключвам.
Мара, три бири. На сметката на Томас.
Мара, кой искаш да ти го вкара?
Не плачи, ако не чуеш повече за мен...
- Танцувай... - Какви са тези педалски стъпки?
Лисиче, какво каза Лисицата за статуята?
Иска да намери виновника.
Всички знаят, че е бил Корвас.
Има ли доказателства?
Щом всички казват, че е той, значи има причина.
Не всичко, което чуваш, е истина.
- Каква е истината? - Не знам, ти ми кажи.
Може би това, което чуваш от лелките в смесения магазин.
За майка ми ли говориш?
Много си проницателен, Лука.
"Много си проницателен, Лука."
- Проклета уличница! - Кого обвиняваш сега?
Мръсницата можеше да остане в града, а не да идва тук и да ни дразни.
Ако имаш топки, иди да го кажеш на Денис.
Вместо да хленчиш пред нас.
Извинявай.
Мара?
Тази вечер косата ти по-червена ли е от обикновено?
- Какви ги вършиш? - Стига, Мара.
Денис ми позволяваше след работно време.
Да ти приличам на Денис?
Но защо?
По-добре се прибери, Лука.
При майка ми ли?
Не мисля, че някой друг те чака.
Ще ти кажа една тайна, Мара.
Майка ми...
... винаги...
... си намираше работа,
без да си сваля гащите.
Толкова си проницателна, Мара.
- Какво й каза този път? - Трябва да поработим над Мара.
Раздразнителна е.
Прекалено раздразнителна.
Денис, може ли едно последно? Последна бира?
- Последната, а после... - Определено си много смел.
Вземи си монетите и се прибирай, късно е.
Лука!
Върви.
Не можеш да стоиш прав. Иди да си легнеш.
Чао, Мара.
Какво има?
Нищо.
Иди да пиеш с най-добрия си приятел.
- Стига... - Стига.
Знаеш какъв е Лука, когато се напие.
Ядосана съм, че никога не казваш нищо.
Мара...
Денис, аз съм приятелката ти.
Не знам.
А ти...
Мълчиш.
"Мара, кой искаш да ти го вкара?"
Не... Защо се смееш?
А какво да кажа?
Отдавна ми омръзна, Мара.
Отдавна ми омръзна
да слушам това.
Ако бяхме женени,
четиримата негодници щяха да си мълчат
и да започнат да те уважават.
Знаеш го, нали?
Но когато заговоря за това,
ти минаваш от едната крайност в другата.
Може би трябва да се омъжа за Лисицата.
Той ще ги накара да мълчат,
а не като теб да ги остави да говорят каквото си искат.
Не.
Върви си.
Махай се!
Все пак...
Трябваше да отрежеш главите и на другите статуи.
Така ще са по-артистични.
Хайде, ела тук, Корвас.
Лека нощ.
Сега ли се прибираш? С кого беше?
Така или иначе, ще си платиш, дори да ти се усмихва.
Вместо да се правиш на глупак, ела да ми помогнеш.
"Денис, омръзна ми
от приятеля ти Лука, който ме нарича уличница. Край."
Пак ли започваш?
"Предупреждавам те, тръгвам си.
Тичаш след глупавия си приятел и ще изпуснеш по-доброто - мен.
Например това - новата татуировка на дупето ми."
Или беше от тази страна? Не си спомням.
От тази страна ли е?
Ако си тръгна, ще дойдеш ли с мен?
Защо?
Не знам, някъде далеч оттук,
на различно място.
Искам да остана тук. Животът ми е тук.
Тук са работата и семейството ми.
Искам да се оженя, да имам деца,
да им опъна палатка в градината,
да си играем на индианци.
Искаш да се ожениш? За кого?
Бил ли си влюбен някога, Лука?
Благодаря за снощи.
Аз убих майка си.
Аз съм виновен.
Хвърлих се в реката.
Те я отведоха от мен.
Бяхме сами.
И аз не казах нищо.
Можеше да отведат и мен.
Къде беше досега?
Ще спреш ли да обикаляш наоколо?
На теб говоря.
Единственият начин да разбереш нещата...
Лудият е подпалил статуята.
- Ние също имаме очи, Тицианел. - Трябва да направим нещо.
Идва нощната справедливост.
Мара, приятелчето ти унищожи още една статуя.
Престани, Тицианел.
Колкото повече си измисляш, толкова по-малко ще ти вярват.
Баща ти с право се срамува от теб.
Лисиче...
Пази се.
Какво имаше предвид с това "приятелчето ти"?
Не каза ли току-що, че никой не му вярва?
Лино.
Здравей, как си?
Здравей. Здравей, Тони.
Здравей, хубавецо.
Така ли? Продаваш всичко? От какво ще живея?
Сърцето ми се къса, като те гледам така.
Луиза вече не е тук, оставете това поле.
Няма начин. Толкова пот вложихме тук.
- Знам, че е напоено с пот. - Баща ми, дядо ми...
- А сега да продам всичко? - Какво ще правиш?
Бих подпалил земите си, вместо да ги продам на онзи.
Разбра ли? Ще изгоря всичко.
- Имаш и син, за когото да мислиш. - Ще се справим.
- Мисля, че пи твърде много. - Пил съм много?
- Точно така. - Върви по дяволите!
Гледай си работата. Знам какво да направя и как.
Ти...
Същият си като майка си.
Да пием за кмета.
- Господин кмете. - Кмете...
За ваше здраве!
Какво има?
Знаеш ли, че са видели Мара с Корвас?
Ти си вторият, който ми го казва.
Кой ти каза, Лисицата ли?
Кой ми е казал ли?
Мара.
Нормално ли е да обикаля нощем с тази откачалка?
Боже, идват.
- Не ги ли е срам? - Не знам.
Появяват се на празника на виното.
Така.
Дойде най-хубавият момент в годината.
Но първо
искам да кажа нещо като кмет и като фермер.
Тази година се случват лоши неща тук.
Но не можем да се откажем от традициите си.
- Браво! - Добре казано.
Има нещо, което не можем да позволим -
някой да ни раздели
и да не спазва правилата.
Защото в това село
трябва да има уважение.
Браво!
Селото не изоставя никого,
но ако някой не иска да му се помогне,
си плаща за последствията.
След като казах това, е ред на хубавата част.
Време е за церемонията по награждаването.
Най-доброто вино за годината...
Наградата отива при Лино.
- Лино Магон. - Браво!
- Виж го. - Ще успее ли?
Дори не може да стои на краката си.
Заповядай, наградата. Вземи я.
Ако искаш, може да кажеш няколко думи.
Много се радвам на тази награда.
Посвещавам я на моята Луиза.
И на всички вас.
Вие бяхте до мен в моментите, когато имах нужда.
- Изключете микрофона! - Стига, достатъчно.
Достатъчно.
Наградата за най-добро вино на годината,
Лино Магон.
Извади пиенето, хайде.
За нас.
Няма начин да продам земите си на онзи глупак.
Вече цялото село знае, че имаме добра земя
и грозде, от което се прави хубаво вино.
Не се шегувам.
Казаха ми,
че се виждаш с Мара.
Голям хитрец си и си мълчиш.
Браво, така се прави.
Един момент.
Сега ще ти покажа
чия глава завъртя баща ти.
Виж.
Аз съм тук, съвсем сама,
с лудия Корвас.
Казвам се Никола,
въпреки че всички сте забравили името ми.
Да видим.
Как се казвам?
Знаеш ли как бих те нарекъл?
Бих те нарекъл Големия нос.
Как смееш? Големия нос!
Сега ще ти покажа.
Големия нос...
Удари го!
Бъди мъж, хайде!
Не мърдай, ако не искаш да пострадаш.
Забрави за Денис. Ако искаш забавление, ела с мен.
Ще го убиеш!
- Не мърдай. - Чу ли какво каза Лисицата?
Трябва да имаш уважение.
Хайде, ела!
Уважението е почит.
Уважението е благоприличие.
Уважение към баща си.
Уважение към майка си.
Уважение към господаря и към просяка.
Опитай се да станеш.
На Тицианел не му става
Харесва ли ти?
Мара не вдига от вчера.
Звъня й, изпращам й съобщения.
Може да е в цикъл.
Жена е, знаеш как е.
Нищо ново.
Не го мисли много. Пий.
Хайде, Лука.
Какво имаш да ми кажеш?
Какво знаеш, което аз не знам?
Хайде, кажи нещо.
Нещо.
Какво казва голямата уста на майка ти?
Хайде, Лука.
Стига, не бъди докачлив. Ела тук.
Постоянно си в магазина, а не знаеш какво говорят ли?
Каква полза има от теб? Не ставаш за нищо!
Знаеш ли какво казват добрите хора от селото?
Това.
Разкарай се, по дяволите!
Пусни ме.
Пусни ме да я намеря.
Какво става тук?
Ще спреш ли да тичаш след онази мръсница?
Престани!
Приличаш на разгонено куче. Засрами се!
- Не ми пука за глупавите ти сделки. - Така ли?
Не ми пука за предизборната ти кампания.
Така ли?
Запомни, животът ти е мой и на майка ти.
Ти не притежаваш нищо.
Дори колата ти е купена с моите пари.
Да се прибираме, хайде.
Остави ме на мира.
Трябва да оправим тази каша, Лука.
Мара, от два дни те търся.
От два дни не ми отговаряш.
Къде беше?
С Корвас ли беше?
Не те ли е срам да се натискаш със селския ненормалник?
Край, достатъчно.
Не искам да те виждам повече.
Не ме докосвай.
Знаеш ли какво ме вбесява?
Какво ме вбесява най-много.
Погледни ме.
Все пак баща ми е прав.
Ти си просто уличница.
Пусни ме.
Пусни ме!
Бременна съм, Денис.
Никола?
Никола!
Оправих всичко.
Но не исках да убия кучето.
Вината не е негова.
Не исках да убия кучето.
Някой видя ли те?
Какво ще правим сега?
Но така му се пада. Да, точно така.
Онзи откачен боклук трябва да си знае мястото.
Спокойно.
- Спокойно ли? Какво ще правим? - Успокой се.
Стига... Успокой се.
Някой каза ли името ми, Лука?
Би трябвало да си ме опознал.
Никога не бих те забъркал в неприятности.
Няма да те предам, аз не съм Мара.
Не споменавай името на майката на детето ми.
Разбра ли?
Моля те.
Винаги си искал да си тръгнеш, Лука.
Хайде.
Уважението е почит.
Уважението е благоприличие.
Уважение към баща си.
Уважение към майка си.
Уважение към господаря
и към просяка.
Научи се да имаш уважение.
Луд ли си?
Научи се да имаш уважение.
Той е луд.
Лисиче!
Дай му да разбере!
- Потопи този смешник. - Потопи го.
- Нанесе достатъчно щети. - Удави го, хайде.
- Той е луд. - Освежи го, хайде.
Хайде, Лисиче!
Мислиш ли, че Мара би тръгнала с такъв като теб?
Покажи му кой е шефът.
- Харесва ли ти, негоднико? - Смешник.
Лисиче, потопи го за по-дълго!
Горкият, ще умре.
Трябва да си знаеш мястото, Никола.
Харесва ли ти? Негодник.
Покажи му кой е шефът.
Браво, Лисиче.
Научи се да имаш уважение.
Уважение към господаря
и към просяка.
Хайде, Никола. Гласа ли си изгуби?
Повикайте линейка да го откара.
- Обади се на някого. - Тук не се обаждаме на никого.
Това, което става в селото, трябва да остане в селото.
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО