Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FELVÉTEL
Sziasztok! Rosa vagyok, és mint tudjátok, a börtönből telefonálok.
Szeretném, ha az emberek látnák, ki vagyok valójában,
és nem úgy néznének rám, ahogy a média lefestett.
Persze nagyon nehéz lesz
magyarázatot adnom, elérni, hogy megismerjenek.
Mindaz, amin keresztülmentem…
Ez a… Nem is tudom, minek nevezzem.
Meglincseltek a tárgyalás előtt, közben és utána,
és ez hat év elteltével is folytatódik.
Ha ez nem egy nővel, hanem egy férfival történt volna,
nem firtatnák, hogy volt-e viszonya ezzel vagy azzal.
És talán igyekeznének megtalálni a szükséges bizonyítékokat.
Arra kéne bizonyítékot találni, hogy mi és hogyan történt Pedróval.
EZ AZ ELSŐ INTERJÚ, AMIT ROSA PERAL AZ UTÁN AD,
HOGY 25 ÉVES BÖRTÖNBÜNTETÉSRE ÍTÉLTÉK
Hé!
Gyerünk!
- Szia! - Köszönjetek, veszlek titeket!
- Helló! - Hahó!
EZT A FELVÉTELT PEDRO RODRÍGUEZ RÖGZÍTETTE KÉT HÓNAPPAL A MEGGYILKOLÁSA ELŐTT
Emlékszem, abban az évben síelni mentünk Pedróval.
És emlékszem, hogy a kisebbik lányom folyton rajtam csüngött.
Ügyes vagy, kicsim!
Azt mondta: „Én anyuval megyek.”
A nagyobbik lányom meg azt mondta: „Én Pedróval megyek.”
Ekkor arra gondoltam, hogy pont ezt kerestem.
Szia!
Gyönyörű vagy.
INTERJÚK A BÖRTÖNBŐL: A ROSA PERAL-SZALAGOK
Az esküdtszék ítéletet hozott a barcelonai városi rendőrség bűntette ügyében.
Rosa Peralt és Albert Lópezt előre megfontolt szándékkal
elkövetett gyilkosság vádjával találta bűnösnek.
Minden 2017-ben kezdődött,
amikor Rosa és Albert, rendőrök és szeretők,
eltervezték Pedro Rodríguez megölését,
aki szintén rendőr és akkoriban Rosa párja volt.
Minden akkor kezdődött, amikor az áldozat tudomást szerzett a hűtlenségről,
és akadállyá vált párja viszonyában.
Rosa és Albert akkor tervezték el, hogy kioltják az életét.
Az ítélet szerint begyógyszerezték és megölték Rodríguezt,
majd egy autó csomagtartóba tették,
és a Foix víztározó mellett felgyújtották.
A két barcelonai rendőr, akiket egy társuk meggyilkolásáért tartóztattak le…
…egymást vádolják.
Beismerték, hogy részt vettek a bűncselekményben, de csak bűntársként.
Három elmélet jöhet szóba.
Rosa asszony védelméé, miszerint az elkövető Albert úr.
Albert úr védelméé, miszerint az elkövető Rosa asszony.
És a harmadik, a vád elmélete, miszerint mindketten elkövetők voltak.
Rosa verziója hitelét veszti,
ha megnézzük, hogy viselkedett a bűntény utáni napokban.
Azt mondta, nagyon félt Alberttől, és nem mert a rendőrségre menni.
De Rosa rendőr volt.
Rosa Peral talán nem szent, de biztosíthatom önöket, hogy nem gyilkos.
Mondhatjuk, hogy számára a flört, a hódítás
és hogy legyen mellette valaki a lételeme volt.
Folyamatosan csábított.
Pedro úr véget akart vetni a kapcsolatnak,
de ezt Rosa Peral asszony nem fogadta el, és eltervezte, hogy megöli.
Nem tudom, hogy ő tette-e.
Én csak egy újságíró vagyok.
De azt tudom, hogy Rosa Peral ítélete nem igazságos.
Megerősít mindent, amit elmondott,
vagy bevallja,
hogy ez a bűncselekmény a szerelem ördögi és perverz bizonyítéka volt,
mely örökre egyesítette magát és Albertet?
Nem terveztem el semmit Alberttel, és nem öltem meg Pedrót.
Mindent megerősítek, amit elmondtam.
2017. MÁJUS 2.
EGY NAPPAL A GYILKOSSÁG UTÁN
Van egy dolog, ami a kezdetektől fogva nagyon nyomasztott,
és sokat gondolkoztam rajta.
Gondoltam: „Ez nem lehet.”
Igazságtalan az egész, mert az elkövetők elégették a testet, és eltüntettek minden,
a halál okára utaló bizonyítékot. Ez számukra előny, mert nem gyilkossággal,
hanem emberöléssel vádolják őket.
Mivel nem tudom bizonyítani, hogyan ölték meg,
nem tudom bizonyítani, hogy kitervelték-e, mert úgy már gyilkosság lenne.
Ez engem mint ügyészt az őrületbe kergetett.
Úgy hitték, emberölésért túl enyhe büntetés jár
a bűncselekmény súlyosságához képest. Azt akarták, hogy tekintsék gyilkosságnak,
és kapjanak súlyosabb büntetést.
ROSA ÜGYVÉDJE
És ebből próbáltak olyan ügyet felépíteni,
amely gyilkosságnak minősül,
és bizonyítékot kerestek,
amik nem is bizonyítékok, inkább feltételezések, puszta gyanúk.
Nincsenek ujjlenyomatok, sem gyilkos fegyver.
A holttestből sem derül ki semmi.
Mindezek fényében mit tehetünk? Kiszélesítjük a látóteret,
és próbálunk másodlagos elemeket találni, amelyekből következtetést vonhatunk le.
És mivel másodlagos elemek, tartalmasabbaknak kell lenniük.
Én ezt mindig úgy képzelem el, mint a zsemlemorzsákat,
vagy egy sárga kikövezett utat.
Ez az út csak egy irányba vezet. Rávezet, hogy a vádlottak bűnösök.
FELVÉTEL
Szombaton elmentem a rendőrségre,
gondoltam, mindent elmondok, amit tudok, és véget vetek ennek.
Először akkor döbbentem meg, amikor beszéltem, és hirtelen azt mondták,
levisznek a cellákba. Azt válaszoltam, hogy ez tévedés,
és azért jöttem, hogy mindent elmondjak.
„Eddig hallgattam, de most el akarom mondani, amit tudok.”
El sem hittem, hogy ez történik velem.
Aggódtam a lányaim miatt.
„Hogy mondom el, hogy ma nem alszunk együtt?”
Nem is emlékszem arra, amikor bevittek a börtönbe.
Négy napig nem ettem, nem zuhanyoztam, nem beszéltem senkivel,
még a lányaimmal sem, semmit sem tudtam a külvilágról.
Négy teljes napig bent voltam egy barlangban,
majd átvittek valamiféle pincébe, amit büntetőhelyiségnek hívtak.
A nőket küldték oda büntetésre.
Nem az új raboknak szánt tipikus cella volt.
Nem tudták, mit kezdjenek velem. Nem tudtam, hogy benne vagyok a médiában.
Azokban a napokban nem olvastam a sajtót, nem néztem a tévét.
Semmiről sem akartam tudni.
Íme az egyik első exkluzív tartalmunk, melyet kollégánk, Miquel Valls oszt meg
a barcelonai rendőrség úgynevezett „fekete özvegyéről”.
Rosát hűtlennek, tisztességtelennek, manipulatívnak és hidegnek minősítik.
Nem ez az egyetlen hulla, melyhez köze van.
Az ártatlanság vélelmétől függetlenül
az itt látható nő veszélyes.
A spanyol bűnügyi sajtónak sok olyan ügye van, amelyet a média felkapott.
Ez is egy azok közül.
Egy fiatal, csinos nő,
akit zsidó-keresztény kifejezéssel élve promiszkuitás jellemez,
aki ráadásul rendőr, és azzal vádolják, hogy megölte a párját.
Imádjuk a szenvedélyes bűncselekményeket.
Minden szaftos körülmény adott volt ahhoz,
hogy mohón belevessük magunkat az ügybe.
Rosa Peral helyzete egyre bonyolultabbá válik.
Bérgyilkost próbált felbérelni a börtönből,
hogy megölje a lányai apját.
Rosa megmérgezte a barátját, Pedrót, mielőtt kioltotta az életét.
- Profin manipulálja az embereket. - Elbűvölő nő. Nagyon csábító.
A nyomozás alatt központi kérdés,
hogy hány párhuzamos viszonya volt.
Úgy vélik, három-négy kapcsolata is lehetett.
Úgy tűnik, a párja eltűnése után
nem várt viselkedést tanúsított, nem kereste.
Miért várt 15 napot a feljelentéssel?
Nem tűnik fenyegetettnek…
Kezdettől fogva ő volt a fő gyanúsított.
Mindez arra utal, hogy ő a gyilkos.
Az első következtetések:
előre eltervezett bűncselekmény volt, és úgy tűnik, ő az ötletgazda.
Felháborító dolgokat hallottam a tévében.
Olyan dolgokat hallottam, hogy…
Megdöbbent, hogy emberek mondhatnak ilyet egyáltalán.
Meglep, hogy a tájékoztatáshoz való jogról beszélnek.
Milyen tájékoztatás? Miféle információ ez?
Mert a tárgyalás előtt én már… Az emberek már ismertek.
Tudták a nevem, felismertek.
Úgy ismerték az ügyet, ahogy elmesélték.
Logikus, hogy nagyon nehéz volt
tiszta fejjel gondolkodni,
mielőtt megnézték a bizonyítékokat és bármi mást.
Ez nagyon nehéz.
Megkezdjük a 25/2019. számú esküdtszéki tárgyalást egy feltételezett
előre megfontolt szándékkal elkövetett gyilkosság ügyében
Albert López Ferrer és Rosa María Peral Viñuela ellen.
Évek óta ez volt a legjelentősebb tárgyalás.
Nemcsak arról volt szó, hogy láttuk Albertet és Rosát
a vádlottak padján, de azt is hallottuk, hogyan védik meg magukat.
Első nap azon tűnődtem, hogy bírom majd ki a tárgyalás hat hetét.
Mert…
És ez így van jól. Ez nagy felelősség.
Úgy értem, ahhoz, hogy egy ügyész aláírjon
egy 25 éves börtönbüntetést kérő vádiratot,
komolyan kell vennie a dolgot.
Úgymond „tönkreteszed” egy állampolgár életét.
Az esküdtszéki tárgyalások mindig feszültséggel járnak.
Mindenekelőtt van egy nagyon fontos tényező.
Előtted ül kilenc ember,
akik kissé rémülten néznek rád,
és főleg ennek az ügynek az esetében, hiszen nagy figyelmet kapott a médiától.
Az esküdtek csak néznek rád: „Mit keresek én itt?”
Szeretném megosztani önökkel
a kérdést, amit Rosa gyakran feltesz nekem.
„Azért állok bíróság előtt, hogy kivel volt szexuális kapcsolatom,
vagy azért, hogy megöltem-e Pedrót?”
Fel akartam hívni a figyelmet
a kérdés fontosságára, ami jól jellemezte az ügyet.
Különbséget kell tenni a bűn és a bűncselekmény között.
Az ügyvédnő maga is tudja, hisz nem is volt más megoldás,
hogy minden érzelmi vonatkozású bűncselekmény esetében
be kell pillantanunk a magánéletbe.
Így én ezt jó védelmi szlogennek tartom,
amin aztán gondolkozik az ember, de…
ebben nincs semmi több.
Rosa asszony, egy második kérdéscsoport,
mely a Rubén úrral, Albert úrral és Pedro úrral való kapcsolatára vonatkozik.
Kezdhetjük? Lássuk csak!
Mikor kezdődött az érzelmi kapcsolata Rubén úrral?
2000-ben.
- 2000-ben? - Igen.
- Mikor házasodtak össze? - 2013-ban.
- Mikor születtek a lányaik? - 2010-ben és 2012-ben.
Amíg Rubén úrral volt, kapcsolatba kezdett Albert úrral?
Amikor… A kapcsolatom Rubénnel
elég mérgező volt.
Rubént 16 éves koromban ismertem meg,
amikor egy klubban dolgozott.
Kértem tőle pár dalt.
Nem játszotta le őket, és amikor el akartam menni,
utánam jött, hogy megkérdezze, látjuk-e még egymást,
találkozhatunk-e.
Úgyhogy elkezdtünk találkozgatni.
Sokszor eljött a gimimhez, hogy lásson.
Néha eljött értem, mert már volt jogosítványa,
és hazavitt.
Vagy hétvégenként találkoztunk, elmentünk autózni vagy moziba…
Akkoriban nagyon szerelmes voltam, és azt hittem, ő életem szerelme.
Ahogy telt az idő, ez megváltozott.
Megszülettek a lányaink, majd egyre jobban eltávolodtunk egymástól.
A kapcsolatunk megromlott.
És igen, elkezdtem Alberttel dolgozni,
12 órás őrjáratra jártam vele,
így napról napra kialakult köztünk egyfajta vonzalom,
és közelebb kerültünk egymáshoz.
- Szexuális kapcsolat? - Érzelmi kapcsolat volt köztünk.
Értem. Ez mit jelent?
Albertben megtaláltam azt, aki meghallgatott,
éreztem, hogy mellettem van.
Idővel ebből több is kialakult, bár nem akartam elnyújtani a dolgot.
De amíg tartott, azt gondoltam:
„Egyelőre ez barátság extrákkal”, vagy hívhatjuk, ahogy akarjuk.
Mást várt egy kapcsolattól, mint én.
Ő nem akart családot,
gyerekekről hallani sem akart,
és számomra értelemszerűen a lányaim voltak az elsők.
És ha ő ezt nem fogadja el,
a kapcsolat nem vezet sehova.
Eljártunk motorozni, és ekkor jött képbe Pedro.
A munkatársunk volt.
Elkezdtünk találkozgatni, elmentünk motorozni,
és elkezdtünk vonzódni egymáshoz.
Talán hasonlítottak egymásra.
Úgy értem…
Például előfordult, hogy valaki megkérdezte:
„Észrevetted, hogy pár dologban hasonlítanak?
Nézd meg, mi történt Pedróval a Rabassada úton!”
Én írtam a cikket.
Bementem egy benzinkútra a Rabassada úton,
ahová a motorosok járnak
kanyarokat bevenni,
és mutattak egy felvételt,
amin egy motoros elszáguld egy rendőr jelzése ellenére.
A rendőr Pedro Rodríguez volt, aztán Pedro felszállt a motorjára,
és üldözőbe vette a motorost.
Lelökte a motorost a motorjáról,
és felemelte az öklét.
De amikor már majdnem megütötte, elengedte a motorost.
Egyes kollégák bizalmasan elmondták,
hogy Pedro akkoriban…
Rosa megőrjítette.
Ekkor Pedrónak el kellett döntenie, elhagyja-e a nejét,
hogy mindent eldob-e Rosáért.
Biztos vagyok benne, hogy ez egyfajta feszültséget generált benne,
ami a Rabassadán robbant bombaként, mert nem tudta kezelni az érzéseit.
Nem így ismertem Pedrót,
mert annak ellenére, ami akkor történt a Rabassadán,
nem tartottam erőszakos embernek.
Mindig segített, figyelmes volt…
Akkor volt a bosszúpornó tárgyalása.
Én csak el akartam felejteni, tovább akartam lépni,
de Pedro azt mondta, forduljak ügyvédhez, ne hagyjam annyiban.
A bosszúpornó esete 2008-ra vezethető vissza.
A 23 éves Rosa épp akkor került a Ciutat Vella-i őrsre,
és pár hónapra rá kapcsolatba kezdett Óscar felügyelő-helyettessel
a hivatalos partnere, Rubén háta mögött.
Úgy tűnik, hogy Rosa véget akart vetni a kapcsolatának Óscarral,
aki dühbe gurult, nem fogadta jól,
és úgy döntött, körbeküld egy fotót egy szexuális együttlétről,
mely során képek készültek.
Belépett Rosa Peral e-mail-fiókjába,
és elküldte a képeket az ott szereplő minden e-mail-címre.
2008. FEBRUÁR 28., 21:42 FELADÓ: ROSA PERAL
CÍMZETT: MINDEN CÍM TÁRGY: NÉZD MEG A CSATOLT FÁJLT!
SZIASZTOK! ROSA VAGYOK. VÉGEZTEM A SULIBAN,
ÉS HIÁNYZOTT A ZSARUK LESZOPÁSA,
ÍGY MOST A VÁROSI RENDŐRSÉGNÉL MÁR LESZOPTAM EGY TIZEDEST
ÉS PÁR TISZTET.
ÓVSZER NÉLKÜL DUGOK, MINDENKI JOBBAN ÉLVEZI.
HÍVJATOK FEL…
Óscar a vezetők egyhangú támogatását élvezte.
Úgy gondolták, maga Rosa küldte körbe az e-mailt.
Amikor feljelentést tettem a bosszúpornó miatt,
azonnal hívtak a városi rendőrségtől,
még a magas rangú tisztek is:
„Vond vissza! Tönkreteszed az életét.”
„Én teszem tönkre? És mikor ő elküldte a képet?”
„Az semmiség, az már a múlt.”
„Ja, de a kép még mindig terjed.”
AZ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS KÖZPONTJA
A tárgyalást akkor folytatták, amikor Peralt már letartóztatták
Pedro meggyilkolásáért.
A tárgyaláson már nem áldozatként jelent meg,
hanem egy gyilkossággal vádolt nőként,
így a szava gyakorlatilag semmit sem ért.
A nyomozók nem végeztek jó munkát. Gyűjthettek volna még bizonyítékot,
mert Rosa rögzítette, hogy a vádlott beismeri a tettét.
Felhívsz, hogy vonjam vissza a feljelentést,
de még mindig nem árultad el, ez honnan jött.
- Jó, Rosa, azt az e-mailt én küldtem. - Te küldted?
Igen, én küldtem.
A tárgyalásból végül nem lett semmi.
A felügyelő-helyettest felmentették, mert nem tudták bizonyítani,
hogy ő küldte a szexuális tartalmú képet.
Rosa Peral képes lenne elküldeni a fotót az összes ismerősének?
Nem tudom. De Pedrót képes volt megölni.
2017. MÁJUS 1. 21:37
Amikor hazaértek,
mit csináltak?
Mikor hazaértünk, lefektettem a lányokat,
és mi lementünk összeszedni a mosandó ruhát.
Olyan ruha is volt, amit össze kellett hajtogatnunk…
És mi történt még? Mit csináltak még?
Albert folyamatosan küldte az üzeneteket, hogy át akar jönni,
hogy beszélni akar.
Így amikor Albert megérkezett,
és még mindig küldte az üzeneteket, kinyitottam ezt az ajtót.
Amikor kimentem, épp átugrotta kerítést ott, ahol alacsonyabb volt.
Elindult felém.
Nyakvédőben, kesztyűben jött, és a hátizsákjából kilógott egy bot.
Nem normális, hogy baltával jön, és az inge alatt megmutatja a fegyverét.
Nem vette elő, és nem is szegezte a fejemhez,
de volt nála egy pisztoly.
Ez ugyanúgy hatott rám, mintha a fejemhez szegezte volna.
Azt mondta: „Add ide a mobilod! Mondom, add ide!”
Ledobtam neki a földre, és felrohantam.
Amikor felértem,
kulcsra zártam magam mögött az ajtót, és rengeteg ütést hallottam.
Rosa, ilyen ütéseket hallott?
Halkabbak voltak.
Halkabbak.
Bementem megnézni,
hogy a lányok nem ébredtek-e fel a kerítészörgésre és az ajtócsapódásra.
Mikor láttam, hogy még alszanak, az étkezőbe jöttem, és leültem.
Ideges lettem, és kimentem a konyhába vízért.
Fel-alá mászkáltam.
Ekkor gondolkoztam el, hogyan akadályozhatnám meg, hogy értem jöjjön.
„Nem fog menni, mi legyen?
Ugorjak ki az ablakon egy négy- és egy hatévessel?”
Rendben. Mikor nyitotta ki az ajtót?
Amikor azt mondta, menjek le, különben feljön értem.
Lementem. Azt mondta, hogy takarítsak fel. Megkérdeztem, hogy mit.
Azt mondta: „Ezt itt.”
Megkérdeztem, mi van ott. „Víz? Hipó? Mit takarítsak fel vízzel és hipóval?”
Elkezdtem takarítani, és körülnéztem, Pedrót kerestem.
Próbáltam rájönni, mi történt, mi csaphatott zajt.
De semmit sem láttam. Semmit.
Se folt, se Pedro, se semmi.
Azt állította, rettegett Alberttől,
ezért fagyott le, nem tudta, hogyan reagáljon.
Azt mondta, ha nem lett volna rendőr,
senkit sem lepett volna meg a viselkedése.
De tény, hogy rendőr volt.
Elég lett volna felhívnia egy barátját, és elmondani, mi történt.
Azonnal a segítségére siettek volna.
De nem így történt.
Rosa mentsége, miszerint félt, szembement a ténnyel,
hogy a gyilkosság utáni viselkedése több napig változatlan volt,
hiszen Rosa és Albert nem is éltek együtt.
Így hát elég nehéz volt… Legalábbis számomra,
elfogadni azt, hogy Rosa ezért nem jelentette fel Albertet.
Rosát védték, beszélhetett volna másokkal,
mégsem szólt egy szót sem semmiről.
Nehéz, hiszen az, amitől félt, annak mindig jelen kellett volna lennie.
Aki nincs olyan helyzetben, mint én, annak valószínűleg ezt nehéz megértenie.
Aki átélt ilyen félelmet,
hogy valaki megfenyegeti, és ezt vagy azt mond neki…
Amikor úgy érzed, kényszerítenek valamire,
persze hogy a reakciód nem lesz észszerű.
Utólag visszagondolva rossz döntést hoztam.
Mindezek után már senki sem hisz nekem,
esetleg kételkednek bennem, és azt kérdezik: „Miért viselkedett így?
Miért nem szállt szembe vele?
Miért nem ment el a rendőrségre? Miért volt bizalmatlan?”
Mondjuk úgy, hogy olyan élményeim vannak a rendőrséggel kapcsolatban,
melyek miatt az évek során bizalmatlan lettem.
Egy példa: ami a bosszúpornó üggyel történt.
Ez a tapasztalat elgondolkoztatott:
„Rájuk bízhatok egy ilyen ügyet,
amikor kevésbé fontos pillanatokban nem segítettek?”
Milyen szép a kislányom Milyen szép, amikor alszik
Olyan, mint egy pipacs A zöld búzaföldeken
Milyen szép a kislányom
Milyen szép, amikor alszik
Olyan, mint egy pipacs
A zöld búzaföldeken
2023. ÁPRILIS 23. ROSA PERAL HÁZA
Lassan hat éve, hogy Rosát bezárták. Hat éve.
Nem vesztette el a fejét.
Továbbra is ártatlannak vallja magát.
Szerencsés, hogy az apja támogatja.
ROSA APJA
Minden hónapban beviszem hozzá a lányait,
és ez életet lehel belé.
Apám mindenben segít, és igyekszem keveset zavarni,
de néha ez elkerülhetetlen, hiszen… ez teljesen normális.
Hat év telt el.
Elsősorban a lányaimmal segít.
Anyám is segített.
Azért mondom múlt időben, mert már nincs köztünk.
De ha ők nem lettek volna, nem láthattam volna a lányaimat.
Nehéz.
Minden látogatáskor nagyon nehéz arra gondolni, hogy kívülálló vagyok,
és ki kell használnom az időt,
meg kell próbálnom megtenni a lehetetlent, hogy jól érezzék magukat.
A célom mindig az, hogy szívesen jöjjenek vissza.
Folyton félek, hogy talán nem akarnak visszajönni,
vagy hogy az ellenséges környezet elriasztja őket.
Ők kislányok, akik bejönnek a börtönbe, és levetetik velük az órájukat
és egyéb dolgokat.
Talán egy nap az egyikük behozna egy cukorkát, mert megkóstolta,
és hozni akar nekem belőle,
hogy megkóstoljam, mert ez már elő is fordult.
Azt mondta a lányom: „Ettem egy cukorkát, viszek neked.”
Hozott belőle, és azt mondták neki,
hogy ki kell dobnia a kukába.
A tanúk ma kezdik meg a vallomástételt.
A bíróság ma kezdi meg
a több mint 50 tanú kihallgatását, akik a következő hetekben tesznek vallomást.
Sok olyan tanút idéztek be a tárgyalásra,
akik Rosát olyan nőként írják le,
aki több, bonyolult kapcsolatot tartott fenn különböző férfiakkal.
A következtetések szerint,
és nem tudom, mi a helyes kifejezés, antimonogám patológiában szenved.
Nem képes csak egy emberrel lenni,
de nem világos, hogy ez szabados nemi életet jelent-e,
amihez minden joga meglenne.
Rosa imázsa nagyon vonzó volt,
és ezt néhány újságíró be is vallotta nekem.
Egy történet két veszekedő férfiról nem volt sem kelendő,
sem eredeti.
A fekete özvegy története viszont kelendő volt, és nagyobb figyelmet vonzott.
És szinte hetente szerzünk tudomást újabb szeretőkről.
Egyeseket már ismertünk, másokkal később hozták kapcsolatba a legenda táplálására.
Mert biztos ilyen is történt.
Nem arról van szó, hogy le akartuk volna leplezni a viszonyait,
hanem hogy akik szerephez jutottak a bűncselekményben,
azokat érzelmi kapcsolat fűzte Rosához.
A kollégáim, akiket tisztelek és nagyra becsülök,
ebben az ügyben nem voltak objektívak, és nem jártak el helyesen.
Ahogy én sem.
Emlékszem, hogy a letartóztatásakor publikáltam egy cikket,
amit nemrég szégyenkezve újraolvastam, és melyben ezt írtam:
„Rosa Peral, a sztriptíztáncos…”
Sosem dolgozott sztriptíztáncosként. Sosem volt klubban táncos,
nem mutatkozott félmeztelenül, vagy tett hasonlókat, ahogy írták.
Létrehoztak egy karaktert, mert ellenem nincs bizonyíték,
minden bizonyíték ellene szól.
Így csak úgy vádolhattak, és vehettek vele egy lapra,
ha fekete özvegyként ábrázoltak.
Még a tárgyalás alatt is ezt a karaktert húzták rám,
amikor minden tanút megkérdeztek, volt-e hozzám közük.
Férfiakat és nőket.
Volt bármiféle romantikus kapcsolata Rosával?
Nem.
Csak egyszer létesítettek szexuális kapcsolatot?
Csak egyszer.
Tudta, hogy akkoriban Rosa asszony férjnél volt-e, vagy sem?
- Nem. - Volt maguk közt érzelmi kapcsolat?
Milyen értelemben?
- Szerelmes volt belé? Vonzódott hozzá? - Nem, dehogy!
Akkoriban Rosa asszonynak volt más romantikus kapcsolata?
Nem.
Tudta, hogy később Rosa asszony viszonyba kezdett Pedro úrral?
Igen.
Tisztában volt Rosa kapcsolati státuszával?
Hogy kivel volt, ki volt a partnere?
Akkoriban Pedro volt a partnere.
Volt romantikus kapcsolat Tania asszony és Rosa asszony között?
Szerelmi kapcsolat.
- Nem. Nem vagyunk leszbikusok. - Nem.
Ez a femme fatale auráját kölcsönzi neki, egy szexi, izgató nőét,
mely kedvező helyzetet teremtett a perben az egyik fél számára.
- Manuel, meg kell kérdeznem. - Rendben.
Igaz, hogy maga és Rosa asszony gyakran találkoztak?
Hogy érti?
Gyakran látta szexuális együttlét céljából?
Nem, csak egyszer.
A bíróságnak nem kellett volna hagynia, hogy effélék kitudódjanak.
Hogy intim viszonyba került-e ezzel vagy azzal.
Nem kellett volna megengednie.
Amikor a rendfenntartók lehallgatják egy gyanúsított telefonját,
amit a rendőrség felvesz,
de aminek egyáltalán nincs köze a nyomozáshoz,
azt nem kéne nyilvánosságra hozni.
Elnézést, Isaam, de ezt meg kell kérdeznem.
Mutatott érdeklődést
akkoriban Rosa asszony iránt?
- Nem. Én… - És Rosa asszony maga iránt?
- Nem, nem vettem észre. - Rendben.
Sem akkor, sem máskor.
Elmondhatták volna ugyanezt anélkül,
hogy belemélyedtünk volna a romantikus kalandjaiba?
Mert a szerelmi háromszög minden szempontból világos volt.
Tisztázzuk! Engem, az ügyészség képviselőjeként
egy férfi vagy nő magánélete egyáltalán nem érdekel.
Nekem mindegy, mit csinálnak.
De ha a magánéletnek vannak olyan elemei,
melyek tudatában megérthetjük a gyilkossághoz vezető lélektant
és a gyilkosság indítékait megvilágító elemeket,
akkor igenis, érdekel.
De nem azért, hogy ítélkezzek vagy leckéket adjak,
hanem hogy bizonyítékokat mutathassak be.
Ha azt mondjuk: „Megvizsgáltuk a tényeket,
melyek megmagyarázzák Rosa személyiségét,
és így a bűncselekményt”,
akkor a bűn és a bűncselekmény közti kapcsolatot erősítjük meg.
Hogy kimondhassuk, hogy egy ember
megölt egy másik embert,
nem kell bemutatni a személyiségét.
Bizonyítékok kellenek arra, hogy megölte.
Csak úgy érthetjük meg az ügyet, ha úgy, ahogy a tárgyaláson történt
és ahogy a Mossos is tette, valaki részletesen elmagyarázza
Rosa érzelmi folyamatait
és azt, hogy hogyan értelmezi a személyes és romantikus kapcsolatait.
Az ügy csak így nyer értelmet, sehogy máshogy.
2017. MÁJUS 1. A BŰNCSELEKMÉNY NAPJA
Május elsején
Rosa és Pedro eltölt egy családi napot Pedro házban…
Rosa szülei és a lányai is ott voltak.
Először Calafellbe mentek csúszdázni.
Engem is rávettek, hogy lecsússzak. Azt gondoltam, túl idős vagyok ehhez,
de végül rávettek, hogy lecsússzak a lányokkal.
Ők kétszer-háromszor is lecsúsztak. Pedro az egyik lánnyal, Rosa a másikkal.
Ott ebédeltünk, majd elmentünk Pedro házához.
Aztán a délutánt Pedro házában töltötték.
Rosa apja és Pedro a kertben dolgoztak.
Azt mondtam apámnak és anyámnak:
„Takarítani megyünk. Segítetek?”
Ők mindig mindenre igent mondtak.
Mindig segítettek nekünk.
Édesanyámnak fájt a háta,
de azt mondta, hogy ebéd után
ő vigyáz a lányokra, míg mi hárman takarítunk.
Alaposan kitakarítottuk a fél udvart,
aztán kidobtuk a szemetet.
Úgy este nyolcig lehettünk ott.
Idillikus családi nap volt,
mely során Rosa Peral rengeteg képet készített,
többet, mint valaha.
Még ha durván is hangzik, hogy ezt mondom,
de Rosa azért készített olyan sok képet,
hogy azok alibiként szolgáljanak.
Ez az elméletünk.
A nyomozás során rájöttem, hogy nincsenek közvetlen bizonyítékok,
ezért volt olyan bonyolult a per.
Csak közvetett bizonyítékok voltak.
A kollégáimmal arra a következtetésre jutottunk,
hogy döntő fontosságú lenne bizonyítani, hogy volt terv.
Miért? Mert ha bebizonyítod, hogy volt terv,
már nem számít, ki a tényleges elkövető.
Ahhoz, hogy megértsük, mi történt, és miért ölték meg Pedrót,
2017 januárjáig kell visszamennünk.
Ekkor ment el Albert López Rosa Peral házához.
Albert azt hiszi, még mindig együtt van a nővel,
de azt látja, hogy Rosa Pedro Rodríguezszel él.
Igaz, hogy Albert úr
2017. január 12-én tudja meg, hogy maga és Pedro együtt vannak,
és ez konfliktust generál maga és Albert úr között?
Aznap nem verekedtek össze,
mert kértem Pedrót, hogy maradjon bent, ne menjen bele a vitába.
Jelenetet rendeztem, de csak Rosának, és azért, amit az érkezésemkor láttam.
Nem volt több három beszólásnál,
elküldtem Rosát a francba,
hogy szépen mondjam, majd elhajtottam a motorommal.
2017. január 29. Feladó: Albert López
Címzett: Rosa Peral
Te kurva! Gőzöd sincs, min megyek keresztül.
Teljes szívemből utállak!
Szerettelek, és mindent feladtam volna érted és a lányokért,
erre ilyen csúnyán elárulsz.
Soha többet ne szólj hozzám!
az őrsön tudják, mit tettél velem te és ez a disznó.
Nem szégyellem, hogy felszarvaztál. Többet érek kettőtöknél.
Undorodom tőletek. A tehetetlenségemben sírok,
de sosem bocsátok meg nektek.
Ha valaha otthagyom a rendőrséget, és nem érdekel az életem,
jegyezd meg, hallasz még rólam.
Ne merj válaszolni, te kurva!
Ezeket az e-maileket 77 olyan e-mail után írtam,
melyekben Rosa próbálja visszakönyörögni magát,
és azt mondja, a látszat csal.
Egyértelmű volt, amit láttam.
Miután megjelent nálam, kiabálni kezdett, sértegetett,
és majdnem összeverekedett Pedróval.
- Félni kezdtem tőle. - Jó.
Azt mondja, fél tőle, de megmutatnám a következő e-mailt.
Pedro úr 22:00:05-kor írt egy e-mailt,
és maga, négy perccel később,
miután Albert úr, akitől fél,
halálosan megfenyegette a párját,
azt válaszolja: „Nem vagyok az övé, nem is leszek.
Ne értsd félre!”
És 24 perccel később: „Csak a tiéd voltam, és szeretnék a tiéd maradni.”
Kívülről nézve meglepő,
bár szerintem összhangban van a vádlottak pszichológiájával,
ami kulcsfontosságú számunkra,
hogy Rosa asszony mindig tagadja, hogy Pedro úr és közte volna valami.
Féltem elmondani neki, hogy együtt vagyok Pedróval.
Azt hittem, hogy odalép majd Pedróhoz, és felesleges vitába kezd.
Gondoltam, majd elmondom neki, idővel lecsillapodnak az indulatok.
Hogy idővel elmúlik majd nála ez a rögeszmés vonzalom.
Így akart időt nyerni? „Csak a tiéd voltam, és szeretnék a tiéd maradni.”
Erre céloz?
Így akartam megoldani. Elég rosszul.
A bíróság nem mérlegeli, és általában negatívan ítéli meg
a nők azon viselkedését, ami nagyon gyakori a kapcsolatokban.
Milyen túlélési szokások gyakoriak
a párkapcsolatban élő nőknél?
A hárítás.
Az ügyész azt kérdezte:
„Miért nem mondta el Albertnek, hogy Pedróval van?
Már a gonosz tervét forralta?”
„Nem, hanem mert nem akartam bajt. Nem akartam magyarázkodni. Pont.”
Ezt mindig megkérdőjelezik.
Ezt a konfliktuskerülő stratégiát,
az életben való lavírozást,
mely a kontrollt gyakoroló párral élő nőkre jellemző,
ezt kérdőjelezik meg a kihallgatás során.
2017. JANUÁR 30.
2017. MÁRCIUS 27.
ALBERT LÓPEZ HÉ, MA, HOGY BEJÖTTÉL AZ ŐRSRE,
MINDENKI AZT VÁRJA, MI LESZ, AMIKOR TALÁLKOZUNK.
TIPIKUS PLETYKAFÉSZKEK, HOGY MÉG TÖBB SZARRAL LEPJENEK BE.
Március végén Albert úr
megpróbálja újra felvenni a kapcsolatot Rosával, azt hiszem, a Facebookon,
de más hangnemet használ.
ALBERT LÓPEZ MI LENNE, HA A TALÁLKOZÁSKOR
ÚGY TENNÉNK, MINTHA MI SEM TÖRTÉNT VOLNA?
ALBERT LÓPEZ VETTEM, HOGY NEM ÉRDEKEL.
MIÉRT VAGYOK MÉG LETILTVA A WHATSAPPON?
ILYEN FÉLTÉKENY AZ A NAPLOPÓ?
NE LÉGY ILYEN, DILINKÓKA, TUDOD, HOGY ARANYSZÍVEM VAN.
NEM OKOZOK NEKED TÖBB GONDOT.
HIDD EL, SOSEM HAZUDTAM NEKED.
De akkor már nem fenyegető üzeneteket írt,
nem voltak dühös hangvételűek, nem úgy tűnt,
mintha úgy érezne, mint a januárban.
Az volt a benyomásom, hogy barátságosabb stílusban írt.
Nem tudjuk megállapítani,
hogy Rosa újra folytatni akarta-e az érzelmi vagy szexuális kapcsolatot
Alberttel, vagy sem.
Viszont változást tapasztaltunk
áprilisban, miután megkapta a gyűrűt.
Akkor mindkettőjükkel kapcsolatban nagy változást tapasztaltunk.
Nézzük meg április 8-át! Ez a gyűrű átadásának napja.
Megbeszélték, hogy találkoznak, amikor maga a barátnőivel volt?
Nem akartam találkozni, nehogy félreértés legyen köztünk,
nehogy újra az legyen, ami korábban.
Azt akartam, hogy minden világos legyen.
Aznap azt mondtam neki, hogy nem akarok vele máskor találkozni,
de akkor épp a barátnőimmel voltam, így a találkozás nem olyan bensőséges,
hogy félreérthessen.
Azt mondtam: „Ugorj be köszönni, ha már úgyis dolgozol!”
Odamegy egyenruhában,
elé dobja a gyűrűt, és azt mondja: „Ha esetleg átgondolnád.”
Azt, hogy újra együtt dolgozzunk.
Mert többször mondtam neki
az említett beszélgetések során, de kétségei voltak.
Arra gondoltam, talán ezzel meggyőzöm.
Gyűrűt ad, hogy újra együtt dolgozzanak.
Igen. Aztán ha kialakul valami, nem mondtam volna nemet.
A gyűrű átadása egy jelkép volt.
Azt jelenti: „Bármire hajlandó vagyok.
Ez most más, mint korábban. Még a barátnőid is itt vannak.
Ezúttal egy gyűrűt adok, mely az elköteleződés szimbóluma.
Ebben benne van a család és a gyerekek is.”
Szórakozott a két gyűrűvel.
A tárgyalás egyik legdöbbenetesebb pillanata az volt,
amikor Rosa egy barátnője elmesélte, hogy kávézás közben
Rosa egyszerre két gyűrűt viselt.
Az egyik kezén Pedróét, a másikon Albertét.
Rosa végül döntött? Mondta, hogy: „igent mondok, elhagyom Pedrót”?
- Vagy „visszaadom a gyűrűt Albertnek”? - Nem, akkor még nem.
Nem döntött és mondta,
hogy Pedro lenne a jobb, vagy ilyesmi?
Végül mondta, hogy Pedrót választja.
Meséljen! Mit mondott?
Milyen szavakat használt? „Pedrót választom”?
Szó szerint?
Amennyire csak lehet.
„Jobban öltözködik és jobban dug.”
- Tessék? - „Jobban öltözködik és jobban dug.”
Nem, ez nem igaz.
Ez nem igaz. De tényleg kérdezgettek:
„Mit fogsz csinálni?” Felmerült a kérdés.
Azt válaszoltam, Pedróval maradok.
A kezdetektől ezt mondtam, nem voltak kétségeim.
Már régóta nem voltak kétségeim.
És ha nem Pedróval leszek, akkor egyedül, de nem Alberttel.
A barátnőm viccesnek tartotta
elsütni ezt a poént a tárgyaláson…
Mert mivel a szexről volt szó,
hogy mit szeretek…
De nem volt kérdés, kit választok.
Egyértelmű volt.
Egy, Pedro elfogadta a lányaimat.
Kettő, energiát fektetett a kapcsolatba, abba, hogy megismerjen engem
és a lányokat.
Kedves gesztusokat tett a lányaim felé.
Azt mondta: „Nem akarom átvenni Rubén helyét,
csak a párod akarok lenni,
és különleges akarok lenni a lányok számára.”
Azt mondta, nem akar a bácsikájuk lenni, mert bácsikáik már vannak,
de valami hasonló.
„Különleges akarok lenni, aki ott lesz, hogy tanítsa őket,
segítsen nekik, aki mellettük áll, ha bármire szükségük van.”
Felébresztett bennem valamit, ami elveszett.
A nőt, ami elveszett bennem. Egy pillanat, megszakad.
Egy tárgyalás során ritkán
kerülnek elő új bizonyítékok
a tárgyalás előtt vagy közben.
De ebben az esetben érdekes dolog történt.
Új bizonyítékot mutattak be:
Rosa Peral telefonjából nyert anyagot.
Rengeteg fájlt, több ezernyit.
És találtak egy beszélgetést április 19-ről.
Egy hangüzenetet, amit Rosa Peral küldött Albertnek…
…melyben egy kedves becenéven szólítja.
Ez az üzenet kívülről hallgatva hátborzongató.
Hé, dilinkóka, ki van kapcsolva a mobilod.
Elmentem boltba, a Caprabóba,
és kaptam kedvezményt a vidámparkba.
Arra gondoltam, hogy ha megtesszük,
a következő hétvégén elmehetünk a vidámparkba, és ott alhatnánk
a lányokkal. Mit szólsz?
Rosa, magyarázza meg ezt az üzenetet!
Semmi köze Alberthez.
Nem tudom, miért… Azt mondják, őt hívtam így,
de azért használok ilyen szavakat, hogy ne káromkodjak a lányok előtt.
Azt mondom, dilinkóka, butuska, gyagya, és hasonlók.
Rosa, több ezer oldalunk van. Több ezer.
Rámutatna egyre,
csak egy beszélgetésre vagy e-mailre,
amelyben nem Albertet hívja dilinkókának?
Mint említettem, mindig így beszélek.
Így a lányok nem hallanak csúnya szavakat.
Mindkettőjük telefonjában több ezer telefonbeszélgetés,
több száz WhatsApp-üzenet és e-mail van.
Ha be tudja bizonyítani, hogy mást is hívott dilinkókának,
akkor talán elhiszem, hogy másnak szól az üzenet.
Nem tudta bizonyítani.
A szakértők, és meg is mutathatják a CD-n, három-négy fontos tényezőt
mondtak el a felvétellel kapcsolatban.
Egy, 2017. április 19-én a telefonja helymeghatározása szerint
a Caprabóban járt,
és a hangüzenetet így is kezdi, hogy boltban volt.
Kettő, 15:24-kor,
az üzenet előtt kétszer is megpróbálta felhívni Albertet.
Nem Manuel urat, hanem Albert urat.
És közvetlenül a hangüzenet után,
közvetlenül utána, Albert úr volt az első, akivel beszélt.
A hangfelvétel Rosa telefonjában volt,
de nem tartozott egy beszélgetéshez sem.
Egy különálló hangfájl volt a készülékben,
és nem rendelkezett a szakértők által „metaadatoknak” nevezett adatokkal,
amelyek megadják többek közt a hívás a dátumát, az idejét, a helyét.
Csak egy módosítási dátum tartozott hozzá.
A védelem szerint a felvétel akár három évvel korábban is készülhetett,
de véletlenül április 19-én
az üzenet időpontjában
a helymeghatározás szerint Rosa a bolt mellett volt.
Gyakran jár a Caprabóba?
Nem mindennap, de gyakran,
mert a lányaim iskolája mellett van egy,
és ott vásárolok, amikor megyek értük vagy hazaviszem őket.
A védőügyvédek tudják, hogy ez a hangfelvétel
önmagában nem ér semmit,
de kontextusban nézve az ügyészségi stratégián belül
nagyon fontos.
Szóval logikusan és ahogy kell is,
minden erejükkel próbálják bizonyítani, hogy a felvétel nem aznap készült.
És hogy lezárjuk a témát,
mit ért az alatt, hogy „ha ezt megtesszük”?
Nem tudom, mire gondolhattam.
Sok programunk volt Manuval,
valószínűleg motorozni akartunk menni, vagy…
Mire gondolhatott?
Az ügyészek számára egyértelmű volt, hogy Pedro megölésére.
Ennek nagy jelentősége van.
Hogy miért?
Erről a végtelenségig beszélgettünk a kollégáimmal.
Minden szót elemeztem, kiveséztem.
Nagy jelentőségű, mert többes számban beszélt,
többes szám első személyben.
De ha megöli Pedrót,
a következő hétvégén elmegy vidámparkba?
Meg kéne játszania magát, nem?
De a szeretőjével megy vidámparkba, aki egyben a bűntársa is?
Teljesen logikátlannak tűnik, ugye?
Ilyet csak egy igazi pszichopata tenne.
Egy pszichológiai jelentés sem írja, hogy Rosa pszichopata volna.
Azt jelentette volna, hogy egyáltalán nem érdekli.
De nem tudjuk, mire gondolt. Bármire utalhatott.
Akár egy grillezésre is.
Mindennap ott voltam a tárgyaláson,
és őszintén szólva, bármit mondott az ügyész,
sehol sem talált fogást az egészen.
Semmi sem utal arra, hogy bűnös. Semmire sem tudják azt mondani: „ez az”.
Azt hittük, hogy az ügy nem jut el ilyen messzire,
legalábbis én azt hittem,
mert a feleségem már nem volt jól.
Az állapota rohamosan romlott.
Nagyon fájt neki az egész, hogy nem engednek ki,
hogy korlátokat szabnak, és hogy mi mindenen megyek keresztül,
hogy miket mondanak.
2020. FEBRUÁR 3. A TÁRGYALÁS ELSŐ NAPJA
A feleségem mindig azt kérdezte: „Miért? Miért nem engedik ki? Nem tett semmit.
Miért van bezárva?”
És hogy tudtam volna elmagyarázni neki, ha már nem volt képes felfogni?
Akárhogy is magyaráztam volna…
Nagyon nehéz ez az egész.
Reggel felhívtam apát, anyáról kérdeztem.
Azt mondta, próbálják stabilizálni az állapotát.
Azt válaszoltam, hogy már egy hete kitart,
kibírta a műtétet, nyugtatgattam, hogy anyám rendbe jön:
„Ha már ennyi mindent kibírt…”
Apa azt mondta, anya nem bírja tovább.
Mindennap telefonáltam, hogy tudjam, javul-e az állapota,
és apám türelmet kért, hogy várjak, mert még…
Hát igen.
Nem lett jobban.
Nem gondoltam, hogy ez lesz.
Hogy ilyen hirtelen,
és hogy ilyen távol leszek tőle, amikor mindig közel voltam hozzá.
Nézd!
Még mindig nem fogtam fel.
Nem tudom felfogni, mert be vagyok zárva ide,
nem vagyok otthon, hogy lássam, ő nincs többé.
Folytassuk!
Hadd foglaljam össze!
Április 8-án kapott egy gyűrűt, 19-én hangüzenetet küldött.
A következő nap, egy nappal az április 19-i felvétel után
Albert úr vásárolt egy Lyca-telefont.
Tudja, melyikre gondolok, ugye?
- Igen. - Jó.
A telefont Albert López vette április 20-án.
Egy nappal az után,
hogy Rosa egy hangüzenetben azt mondta neki,
menjenek vidámparkba a lányokkal,
és pár nappal az után, hogy Albert gyűrűt adott Rosának.
Tehát úgy tűnik, hogy április 20-án
tudták, hogy végrehajtják a tervet, és véget vetnek Pedro életének.
2017. ÁPRILISA
27-E, HÉTFŐ FACEBOOK-ÜZENET
Ennek a telefonnak sokkal nagyobb a jelentősége,
mint amekkorának tűnik, és nyilván kisebb jelentőségű,
ha nem kontextusban vizsgáljuk.
De fontos,
mert ezt a telefont csak két fontos alkalommal használják.
Először is,
azt a telefont április 20-án vették meg, és pár órával a megvásárlása után
Albert úr Rosa asszony házához megy.
Ugyanazon a napon
a telefonra érkezik egy nem fogadott hívás Rosa számáról.
Ezt a telefont csak május 1-jén, éjszaka aktiválják,
és május 2-án két nem fogadott hívást kezdeményez.
Egyrészt egyértelműen felélesztették a kapcsolatukat,
másrészt, van egy sor mérföldkő, körülmény, ami arra utal,
hogy terveztek valamit.
Amikor a nyomozók boncolgatták az előzményeket,
és meggyanúsították Rosát és Albertet,
észrevették, hogy mindketten
folyton telefonálgatnak egymásnak.
A telefonok sok mindent elárulnak.
Először is, megmondják
a hívások számát és időtartamát,
a felek közti kommunikációáramlást.
Emellett a telefon megmutatja,
hogy a hívó és a hívást fogadó fél hol tartózkodik.
Így hát megtudtuk, hogy Rosa és Albert együtt voltak
többször is együtt voltak Pedro úr távollétében
Rosa házában.
Elvittem a lányokat, és indulok haza.
Remélem, hamarosan elmegy. Majd szólok.
Ha hazaérek, berakok egy mosást, elmosogatok,
és amint elmegy, szólok.
Április 25-e nemcsak azért érdekes, mert találkoznak,
hanem Rosa hangüzenetei miatt is.
Ezekben az üzenetekben az a legmeglepőbb,
hogy megvetően beszél Pedróról.
Majd nem foglalkozom vele, hátha hamarabb elmegy.
Azt kérdezem, maga szerint helyes, hogy valaki így beszél a párjáról?
Maga szerint így kell beszélni olyasvalakihez,
akit meghív magához, és akitől semmit sem akar?
Nem tartom furcsának. Próbáltam felgyorsítani a dolgokat,
mert telt az idő, április 8-a óta megvolt a gyűrű,
és még nem tudtam neki visszaadni.
Azt mondta, nem foglalkozik vele, hátha hamarabb elmegy.
Helyénvaló így beszélni a partneréről?
Mint mondtam, próbáltam felgyorsítani a dolgokat.
Vagyis siettetni Pedrót, hogy elmenjen?
Fel akartam gyorsítani a dolgokat, hogy visszaadjam a gyűrűt.
Nem volt más alkalmam találkozni Alberttel, hogy visszaadjam neki a gyűrűt.
2017. ÁPRILIS 25.
2017. ÁPRILIS 15.
ROSA PERAL. 17:22 KORÁBBAN BOLDOG VOLTAM,
MINDENT MEGADOTT, ELJÖTT CUBELLASBA,
EL AKART VENNI, MINDENT AKART…
ROSA PERAL. 17:22 DE MOST MINDENNAP VESZEKSZÜNK
JUDIT. 17.27 BASSZUS
Ebből nem arra következtetünk, hogy ön és Pedro úr jól vannak.
Azt írta, mindennap veszekednek.
Aznap vitatkoztunk, vagy…
Talán nem is a „vitatkozás” a megfelelő szó rá.
Mindketten kiléptünk egy kapcsolatból, és mástól voltak gyerekeink.
Hadd szóljak közbe! Mindennap veszekedtek vagy sem?
- Nem. - Szóval nem mondott igazat Juditnak?
Nem erről van szó.
Talán túloztam, mert éppen dühös voltam.
A kapcsolatuk tele volt hullámvölgyekkel. Egy-két nappal a bűntény előtt
Pedro szerelmet vallott Rosának,
de négy nappal korábban komoly válságban volt a kapcsolatuk.
Ilyen volt.
Hadd olvassam tovább!
Maga ezt írta: „Albert nem minden nővel volt ilyen barátságos.
Nagyon odavoltam Albertért.”
A barátnője válasza:
„Valami tönkrement köztetek, most a saját életeteket élitek.”
Erre maga ezt válaszolja, jól figyeljen!
„Sosem lehet tudni.
Ha változtatna a gondolkodásmódján, ha mindent megadna,
és nem lennék ezzel a fickóval…”
Igen.
Aztán ezt mondja:
„A lehetetlen dolgok csak egy kicsit nehezebbek.”
Nem jelenti, hogy meg akartam ölni, vagy el akartam hagyni.
Sokszor veszekedtem a partnereimmel,
és ez nem jelenti…
Normális dolog, ha egy pár veszekszik.
Előfordulhat, hogy nem…
Ne mondja senki, hogy sosem veszekszik a társával,
vagy sosem ment el otthonról, hogy kiszellőztesse a fejét!
Aki ezt állítja, az hazudik.
2017. ÁPRILIS 15. JUDIT WHATSAPP-ÜZENETEI
A mi értelmezésünk szerint 8-a után
azon gondolkoznak,
mivel járna, ha újra összejönnének.
Mi ezt gondoljuk.
És azt is gondoljuk, hogy Rosa valamilyen formában azt jelzi Albertnek,
hogy Pedro akadályt fog jelenteni
a kapcsolatuk újrakezdésében.
Mi ezt gondoljuk.
És ezalatt vagy 50-szer hívták egymást április végéig.
Ez fontos.
ROSA - ALBERT (2017 ÁPRILISA)
4-E, KEDD ROSA 2 HÍVÁS, ALBERT 2 HÍVÁS
8-A, SZOMBAT ROSA 2 HÍVÁS, ALBERT 6 HÍVÁS
Ez így nem teljesen igaz,
mert bár 50 hívást kezdeményeztek, csak 31 volt fogadott hívás.
A többi nem fogadott hívás, vagyis nem beszéltek.
De ha a vád a tervezési időszakot
április 8-a, a gyűrű átadása és az április 19-i hangüzenet közé helyezi,
tény, hogy ebben az időszakban csak négyszer hívták egymást,
és összesen 30 percet beszéltek.
Annyit sem, 28 percet.
Tehát 28 perc alatt kellett volna megtervezniük egy gyilkosságot.
Szerintem…
Az a tény, hogy négy hívás van…
ezek alatt talán azt döntötték el, hogy végrehajtják a tervet,
nem azt, hogy hogyan.
Érthetően mondtam?
Itt az a lényeg, hogy meghozták a döntést.
De hogy hogyan hajtják végre,
hogy egy vagy két hívás alatt döntik el, esetleg a 25-i találkozáskor,
vagy hogy telefon nélkül, személyesen találkoznak…
Ezt sosem tudjuk meg.
Talán a Telegramon is kommunikáltak,
azokhoz az üzenetekhez nincs hozzáférésünk.
Így magyarázható az elmélet, hogy nem beszéltek újra,
és lehetetlen volt, hogy információt cseréljenek.
Itt feltételezéseknek nincs helye.
Bizonyítékra van szükségünk,
ezért nem fogadhatunk el olyan hipotéziseket,
hogy a Telegramon vagy füstjelekkel kommunikáltak,
vagy más módon,
vagy hogy többször vagy kevesebbszer találkoztak.
A létező bizonyítékok számítanak, nem az, ami nincs.
Az utolsó Pedróval töltött éjszakám
nagyon különleges volt számomra.
Nagyon nehezen viseltem,
amikor a lányaimat elvitte az apjuk.
Pedro fel akart vidítani.
Elmentünk vacsorázni, és sétáltunk egyet a parton.
Teljesen értelmetlen, hogy a tervezésről beszélnek.
Értelmetlen, amit az ügyész kitalált,
hogy mindent elterveztünk.
Semmi értelme,
amikor előző este a parton sétáltam,
vacsoráztam, és kizártam a külvilágot.
Semmi értelme annak, ami másnap történt.
2017. MÁJUS 1. 21:37
Megállapítottuk, hogy 21:37-kor értek haza.
Hogyan? A mobilok helymeghatározása alapján.
Onnantól kezdve nagyon fontos,
hogy az időt tekintve pontosak legyünk,
mert ez döntő fontosságú.
21:51-kor
felhívta Albert urat.
- Nem fogadott hívás. - Igen.
Nem vette fel.
- Nem. - Miért hívta?
Mert rengeteg üzenetet kaptam Alberttől,
és nem tudtam mindet elolvasni.
Könnyebb volt felhívni, és megkérni, hogy ne írjon többet.
21:53-kor újra felhívta Albert urat, aki ezúttal felvette a telefont.
Albert úr fogadta a hívást, és négy percig beszéltek.
Bárcsak tudnánk, hogy miről!
Abból kétségkívül kiderülne, mi történt.
Az előbb azt mondtuk, 21:53.Véletlenül
tíz, vagyis pontosabban 11 perccel később
Albert úr először aktiválta
a híres Lyca-telefonját, és felhívta magát, de nem vette fel.
A rendőrség és az ügyész azt gondolta,
hogy az a hívás jelzi a terv elindítását.
Az esküdtszék bizonyítottnak ítélte,
hogy kihasználták a pillanatot, amikor Pedro aludt vagy pihent, és megölték.
Pedro erős férfi volt, elég izmos.
Nem lehetett egykönnyen kiütni.
Szerintem Rosa nem bízta a véletlenre a dolgokat.
Bedrogozta, hogy félálomban legyen, és ne legyen eszméleténél.
Mindenesetre olyan helyzetbe hozták,
hogy ne tudjon reagálni és védekezni, amikor Albert megérkezik.
Szerintem ő az, aki aktívan vett részt a gyilkosságban.
A vád alapja elsősorban Antonia tanúvallomása volt.
Antonia Rubén, Rosa exférjének az új társa.
Igaz, hogy a címjegyzékében Antonia, Rubén úr új társa úgy szerepel,
mint „Kurva Antonia”?
Igen, nagyon rossz volt a kapcsolatunk.
Ő az a nő, aki azt mondta,
hogy Rosa nagyobbik lánya
több kijelentést tett,
melyek szerint Rosa proaktív szerepet vállalt a bűncselekményben.
Mivel Rosa idősebb lánya kiskorú volt,
az előzetes nyomozás során kijelöltek mellé egy kirendelt védőt,
aki, mivel a lánynak joga volt nem tanúskodni az anyja ellen, úgy vélte,
hogy az élhet ezzel a jogával.
Van még valami, amit szeretnék tisztázni,
mert sok műsorban, sok helyen elhangzott, és nagy félreértést okozott.
Sokan azt mondják: „Még a lányai is azt mondták, látták.”
Vagy „A lányai szerint…”
Nem. A lányaim nem mondtak semmit, mert nem láttak semmit.
Ezt mindenképp szeretném tisztázni.
Ne essék félreértés! A lányaim nem láttak semmit.
Az exem párja, Antonia vallotta ezt.
Mikor? Hogyan?
És kérem, szó szerint idézze,
ne a saját értelmezését mondja! Pontosan idézze a kiskorút,
amikor mesélt az incidensről, melynek szemtanúja volt!
- Egy perc! - Nézze…
Várjon!
Ekkor a bíró leállította a tárgyalást,
mivel ha már meghatározták, hogy a lánynak nem kell vallomást tennie,
nyilván sem közvetlenül, sem közvetetten
nem kell tanúskodnia olyasvalakin keresztül, akiben ártatlanul megbízott.
Mert végső soron ez a tanúskodási tilalom megkerülésének egyfajta módja.
Megengedhetetlen, hogy egy másodkézből tájékozódó tanú
átvegye egy kiskorú vallomástételéhez való jogát.
Nagyon sajnálom.
Azt kértem a bíróságtól, hogy engedje meg,
hogy Antonia leírhassa, hogyan mozgott a kislány, amikor Pedrót utánozta.
Emma anyukája
lekísérte Titit, azaz Pedrót a lépcsőn.
- Bíró úr, tiltakozom. - Nem szólhat hozzá.
Kommentár nélkül mutassa meg, hogy csinált a lány!
Jó.
Miközben bemutatta a mozgást,
beszélt is, így egy egész beszédet tartott.
Ha csak mutogatott volna egy szó nélkül, semmi újat nem mondott volna.
Úgy ment le a lépcsőn, mint egy robot, akit itt fognak.
Elnézést, nem halljuk jól.
Messze van a mikrofontól.
- Menjen közelebb! - Leülök, jó?
Amikor hagyták, hogy Antonia bemutassa a mozgást,
de nem szólalhatott meg,
nem használhatott szavakat,
olyan volt az egész, mint egy némafilm.
Bár nagyon komoly és szomorú dologról volt szó,
a helyzet kissé komikussá vált.
Épp bemutatta Titi mozgását.
Titi alatt Pedro úrra gondolunk.
Egy nap mozgott így, vagy általában?
Az események napján.
- Rendben. Nincs több kérdésem. - Köszönöm! A védelemé a szó.
Honnan tudja, hogy az események napján mozgott így?
Milyen eseményekre céloz?
Mert azt mondta…
- Ez… - Mert így tudom.
Mert így mesélte.
- Engedelmével… - Ez…
Ez ellentmond egy korábbi vallomásnak.
Nem fogadhatom el.
Igen, épp ezért nem elfogadható,
hogy a történetnek csak egy részét ismerteti.
Hagyják figyelmen kívül a tanú utolsó szavait!
„Csak azt nézzék, ahogy mozgott!”
Az esküdteknek csak a mozgást kell figyelembe vennie,
a hallottakat nem. De hallották.
Figyelembe vették a bírói figyelmeztetést,
és nem foglalkoztak azzal,
ami elhagyta a tanú száját. Ez igaz.
Az ítélet szerint úgy ment le a lépcsőn, mint egy robot, mely bizonyította,
hogy Rosa begyógyszerezte Pedrót.
Emiatt kerültem rács mögé.
És ismétlem, a lányaim sosem mondtak semmit,
mert nem láttak semmit.
Nem szentelhetnek kizárólagos figyelmet Antonia vallomásának,
sem hihetik, hogy igaz,
mert nem jöttünk ki jól,
és most sem jövünk ki jól.
Logikus, hogy kihasználta az alkalmat, hogy ártson nekem.
Érthető így?
Csak azt nem tudom,
hogy megértette-e, milyen mértékben ártott nekem.
Már nem volt visszaút, mert azt mondták volna,
hogy hamis tanúzás miatt ő kerül börtönbe.
PEDRO MEGGYILKOLÁSA
18 ÓRÁVAL KÉSŐBB MÁJUS 2.
A legnagyobb hiba, amit Rosa követett el,
hogy Pedro úr mobilját a házában tartotta.
PEDRO RODRÍGUEZ 21:26 KICSIM
A vádlottak stratégiája az volt,
hogy úgy tettek, mintha Pedro még élne.
Hogy hogyan?
Például úgy, hogy Rosa és látszólag Pedro üzeneteket küldtek egymásnak.
Ezt mindketten elismerik.
Fogták Pedro mobilját, és a kocsijával elmentek Rubén házához,
hogy úgy tűnjön, Rubén ölte meg Pedrót.
PEDRO RODRÍGUEZ 21:50
KIKAPCSOLOM A MOBILT, HOGY NE REZEGJEN
Véletlenül 21:50-kor, mikor azt írja, kikapcsolja a mobilt,
a helyadatok szerint Rubén háza mellett tartózkodott.
- Igaz ez? - Igen.
Amikor megérkeztünk Rubénhez, Albert kérte, hogy írjam meg az üzeneteket.
Akkor vettem észre,
hogy bármit is tett Pedróval, ha vitatkoztak
vagy megütötte vagy megfenyegette Pedrót,
Rubént akarta gyanúba keverni.
Mit csináltak, miután kikapcsolták Pedro mobilját Rubén házánál?
Albert hazavitt, és odaadta Pedro kocsijának kulcsát.
Maga vezette Pedro autóját, Albert meg a sajátját?
Igen, követtem Albertet.
Ő ment elöl, és én mentem utána.
Egyedül volt, elmehetett volna egy őrsre,
felhívhatott volna valakit…
De úgy döntött, csak követi.
Ha elhajtok a kocsival, és nem úgy vezetek, mint valami ralin,
és ha a rendőrségre érve nem hallgatnak meg azonnal…
- Ha mindez… - De maga rendőr, ugye?
Igen, pont ezért.
Persze hogy mindez megfordult a fejemben.
Mielőtt a rendőrségre értem volna, ő megfordul, és elmegy a házamhoz.
Így hát követte. Mennyi idő alatt értek oda?
- A víztározóhoz mentek? - Igen.
Ráadásul tökéletesen tudta, hová megy.
Tudta, merre tart.
Kitette az irányjelzőt, világos volt.
Elgondolkoztam, mit tegyek.
Csak vártam. Újra lefagytam.
Ahogy előző nap. Nem tudtam, hogy reagáljak, nem tudtam elhatározni,
hogy elhajtok a kocsival. Nem ment.
Mozdulatlanul néztem, ahogy elindul felém két benzineskannával.
Az emlékezetembe vésődött.
Kinyitotta az ajtót, és kivett két kannát.
Nagy piros kannák voltak.
Mondom: „Azta, ez benzinnek tűnik!”
Amikor közeledett felém, azt hittem, rám akarja önteni.
Gondoltam, ha rám önti, akárhogy futok,
egy szikra elég ahhoz, hogy végezzen velem.
Elfutottam, nehogy rám fröccsenjen belőle,
nehogy bántson.
Futás közben mindent elhagytam,
de nem álltam meg felvenni semmit, hátra sem néztem,
mert csak arra gondoltam, hogy menekülnöm kell.
Gondoltam, ha le akar lőni, lőjön hátba.
Rosa elindult az országúton, de Albert mellé állt a kocsijával,
és azt kérte, hogy szálljon be,
különben hamarabb odaér a lányaihoz, mint Rosa.
Rosa védelme szempontjából
kulcsfontosságú volt, hogy a kulcsokat
az országúthoz közel találták meg,
mert az messze volt a kocsitól.
Ez alátámasztotta Rosa verzióját,
miszerint az út felé rohant, és a kulcs kiesett a zsebéből.
Az is lehet, hogy a kezéből esett ki futás közben.
Az, hogy hol találták meg a slusszkulcsot
az események helyszínének közelében,
annak az ügyészség szerint nincs jelentősége,
mert a feltételezésünk szerint
mindketten önként mentek a víztározóhoz.
Ezt támasztja alá az a tény is,
hogy két jármű kellett ahhoz, hogy eljussanak a víztározóhoz.
Folytassuk!
Hova mentek, miután beszálltak a kocsiba?
Utána hazavitt,
és azt mondta, senkinek se szóljak egy szót se.
Azt mondtam, hogy az autó miatt nem jelentem fel,
az csak egy tárgy, nem érdekel. Csak azt kértem, hogy hagyjon békén.
„Csak azt akarom, hogy hagyj békén.”
Ahhoz, hogy Rosa verzióját teljesen megértsük,
tudnunk kell, mekkora félelmet élt át.
Ha az ember elhiszi, hogy Rosa ennyire félt Alberttől,
minden a helyére kerül.
„Félek. Másnap nem merek mondani semmit.
És két nappal később sem. Sokkot kaptam. Leblokkoltam.”
De a harmadik, negyedik,
ötödik, hatodik, hetedik, nyolcadik nap? Amikor már észhez tért?
Sok kolléga mellette állt,
és a gyilkossági csoport tudta, hogy Albert benne van,
és meg is tudta volna védeni…
Sokan elítélik Rosát a későbbi tettei miatt.
Mivel nincs bizonyíték arra, ami aznap történt.
Mint már említettem, azért, mert sírt, mert nem sírt,
mert nem tett feljelentést. Ha az ember megérti, hogy attól félt,
hogy Albert bánthatja őt
vagy ami még rosszabb, a lányait, akiket a legjobban szeretett,
akkor a későbbi viselkedését is megérti.
Hol van megírva, hogy mi az a félelem?
Mi a félelem? Ha azt mondja, leküzdhetetlenül félt,
ki kérdőjelezheti meg objektív adatok alapján,
hogy Rosa Peralnak joga van-e érezni ezt a félelmet?
És a legjobban nem attól félt, hogy vele vagy a szüleivel történik valami.
A lányaiért aggódott.
Szerintem ő mindig is a lányait akarta védeni.
És ezt senki sem veszi figyelembe.
Abban a pillanatban arra gondoltam…
Sokkal fontosabbnak tartottam,
hogy életben maradjanak,
hogy elkerüljék a veszélyt,
mert az igazi veszélyt Albert jelentette.
A gondolat, hogy mi történhet velem,
mert hallgattam… Ez senkit sem sodort veszélybe.
Érted?
Hogy az egész zűrzavarhoz vezetett, és mindenkinek megvan a maga értelmezése,
ez érdekük is volt, mert persze…
Velem kezdték a nyomozást, mert én álltam Pedróhoz a legközelebb.
És le is ragadtak nálam.
Eltelt pár év.
Könyveket írtak,
sorozatokat forgattak stb.,
de még mindig sok a megválaszolatlan kérdés.
És mindenki a maga módján értelmezi a történteket.
Az igazságszolgáltatás nem mindig szolgáltat igazságot,
de tisztázta a helyzetet, és világossá tette,
kik a bűnösök
és ki az áldozat.
Hol a terv?
Mikor dolgozták ki?
Miből állt?
Kinek az ötlete volt?
Ha ezt cáfolhatatlanul bizonyítják,
nem számít majd, mit mond Rosa és Albert.
Megtervezték. De ha nem bizonyítják, akkor csak feltételezik, mi történhetett,
mert különben a másiknak semmi értelme…
Az átlagember a fikción keresztül érti meg a bűntényt.
És a fikciónak magyarázatot kell adnia.
Meg kell magyaráznia, mi történt,
hogy a szereplők miért teszik azt, amit tesznek.
A valóságban ez lehetetlen.
De biztos vagyok benne, hogy valaki csak akkor képes
ilyen részletes válaszokat adni, ha igazat mond.
És ez volt az oka, hogy hittem neki.
Mert ha valaki tényleg hazudik,
vannak a történetben olyan űrök, melyekre nincs magyarázat.
A narratíva középpontjában Rosa állt, egy gonosz és vérszomjas nő.
Ennek a képnek a kialakításához véleményem szerint nemcsak az ügyészség,
hanem a médiában való folyamatos jelenlét is hozzájárult.
Valószínűleg túl messzire mentünk,
mert Rosa karaktere, a személyisége
akaratlanul is arra csábított, hogy helyet adjunk közhelyeknek.
Nekem tiszta a lelkiismeretem.
De az igaz, hogy a média figyelme
egy bizonyos pontig befolyást gyakorolhat.
Szörnyű, hogy mennyi borzasztó dolgot mondtak róla anélkül,
hogy ismerték volna.
Az egyetlen bűne az volt, hogy szép és jó az alakja,
és azzal feküdt le, akivel akart.
Rosa egy alternatív valóságban él,
melyben más szabályok érvényesek, mint a mi világunkban.
Én olyan embernek tartom, aki üresen fecseg,
olyan, mint egy vásári sarlatán,
aki szappanos vizet árul hajnövesztő címszó alatt.
És én mondom,
ha pár órát eltöltenénk Rosával kettesben,
képes volna meggyőzni, hogy mi öltük meg Pedrót.
Hát ilyen nő Rosa Peral.
Sok idő eltelt,
és szeretnék beszélgetni a lányaimmal,
időt töltenék velük.
Bárcsak tudnám, kételkednek-e!
Amikor majd beszélek velük, azt fogom mondani:
„Ha egy nap kétségeitek támadnak,
hallgassatok meg minden felet,
és gyűjtsétek össze a lehető legtöbb információt!”
Talán nem tartják szükségesnek, hogy engem megkérdezzenek.
Talán a jövőben azt mondják: „Anyám mindig ártatlannak vallotta magát”,
és talán nem is kell nekik magyarázat.
Nekem az a fontos, hogy benne vagyok
a jövőre vonatkozó terveikben.
Jobban jelen vagyok az életükben, mint korábban gondoltam volna.
Hoppá, mindjárt megszakad. Várj, megszakad a hívás.
Rosa Peral fellebbezett a 25 éves büntetése ellen.
2021 szeptemberében a Legfelsőbb Bíróság
megerősítette az előre megfontoltság súlyosbító körülményét.
Antonia vallomását érvénytelenítették. Kiderült, a vádlottak gondoskodtak arról,
hogy Pedro ne tudja megvédeni magát,
mert otthon támadták meg, „amíg aludt vagy pihent”.
Rosa hatodik évét tölti a börtönben, a tarragonai Mas Enric létesítményben.
A feliratot fordította: Kertai Eszter