Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AZ AMERIKAI LEGFELSŐBB BÍRÓSÁG
ALKOTMÁNYELLENESNEK NYILVÁNÍTOTTA A SZEGREGÁCIÓT.
ÉS MÉGIS…
Azonnali változásra van szükség.
Ezért tüntetést szervezünk a Demokrata Nemzeti Nagygyűlésre.
A republikánusok talán jobbak?
Ellenük is tervezünk tiltakozni.
Szóval azt akarják, vezessek ötezer feketét Los Angelesbe,
hogy megzavarjam a Demokrata Nagygyűlést?
Sajnos nem én vagyok az emberük.
Mi az, hogy nem te vagy az emberünk?
Akkor sem te voltál az, amikor a montgomeryi buszbojkott élére álltál,
vagy az otthonodat ért támadás után szónokoltál?
Elfelejted, hogy most már lelkész vagyok.
Amikor C.L. először hallott téged,
felhívott, és azt mondta: „Bayard, ez valódi varázslat.”
Tudod, mit látott? Egy csillagot.
És amikor ez a csillag fényesebben kezd ragyogni,
mint a korábbi, legbefolyásosabb fekete vezetők bármelyike,
mindent meg fognak tenni,
hogy kioltsák a fényedet, és megmutassák, hol a helyed.
Mrs. Ella Baker, többször is felhívtak
a mozgalom vezetői alakjai, akik szerint nem lenne bölcs tüntetnünk.
Olyanok, akikkel szoros kapcsolatot ápolok.
Mindaddig, amíg egy helyiségben vannak.
Barátom, látni a felemelkedésedet életem egyik legnagyobb öröme volt.
Los Angelesbe kell vezetned minket,
ahol egyértelműen tudatni fogjuk Kennedyvel és a Demokrata Párttal,
hogy ha nem állnak ki értünk
és a szegregáció ellen, többé nem támogatjuk őket.
- Úgy bizony! - Igen!
Tedd meg, Martin!
Használd a befolyásodat!
Örömmel tudatom veletek,
hogy a barátom, dr. Martin Luther King csatlakozik hozzánk Los Angelesben.
- Éljen! - Igen!
Hidd el, ilyen jót még nem ettél!
Emlékeztetlek, hogy Georgiában nőttem fel. Anyám…
Kóstold meg!
- Hogy van az én drága Corettám? - Remekül.
- És a gyerekek? - Hiányzol nekik.
Amint hazaérek: „Hogy van Bayard bácsi?”
„Hol van Bayard bácsi?”
És azok az önjelölt gavallérok a Színesbőrűek Országos Szövetségénél?
Roy.
Powell.
Alig várom, hogy halljam, mit szólnak a Los Angeles-i tüntetéshez.
Az én nagygyűlésem, az én pártom.
Tizenöt éve harcolok a déli demokratákkal a Kongresszusban.
Kivívtam a választási adó eltörlését,
és hogy hugyozhassak a Kongresszus mosdójában.
Hogy merészel nélkülem lépéseket tenni?
Ha King felhívta volna, igent mond?
Dehogy! Az a rohadék maradjon csak délen, ahová tartozik!
Rustint okolom ezért.
A buszbojkott óta úgy kezeli Kinget, mintha ő lenne a Messiás.
Bayard Rustin elmehet a francba!
Ezzel a figyelemfelkeltő bohóckodással
nem lehet törvénymódosításokat elérni.
És a hajlamáról ne is beszéljünk!
Dehogynem!
Beszéljünk csak róla!
Kürtöljük világgá!
Ide hallgasson!
Még ma odatelefonálok a drága King tisztelendő úr irodájába.
Ha nem fújják le a dolgot,
a világ megtudja az igazságot Kingről és az ő kis királynőjéről.
És tudjuk, hogy nem Corettára célzok.
Powell képviselő rengeteget tett Harlemért.
Majdnem annyit, amennyit önmagáért tett.
De ez egy szemenszedett hazugság, és ezt ő is tudja.
El kell mondanom Martinnak…
Tisztában vagyok vele, hogy Martin a főnököd és a barátod.
De előbb legalább hadd beszéljek Bayarddal,
mert biztosan tudom, hogy ez leginkább őt fogja felkavarni.
Én és Martin?
Nem, dehogyis.
Fivérek, igen.
Különben sem az esetem.
Fenyegetőznek, hogy fehér újságírókkal beszélnek…
Uram, maga gondnak nevezi, én viszont lehetőségnek.
Válaszul Powell meggondolatlan vádjaira, benyújtom a lemondásomat.
Amikor Martin visszautasítja, végre megérti majd,
hogy ki akar neki jót, és ki nem.
Miért vagy ebben olyan biztos?
Mert ismerem Martint, uram.
- Bayard? - Uram?
- Talán ismered Martint… - Minden rendben lesz.
Azt hittem, csak mi ketten leszünk.
SZÍNESBŐRŰEK ORSZÁGOS SZÖVETSÉGE (NAACP), KÖZPONT
Hálásak vagyunk a sok évnyi szolgálatodért.
NINCS ÚT, AMI A BÉKÉHEZ VEZET A BÉKE MAGA AZ ÚT
TILTSÁK BE A BOMBÁT!
Háborúellenes Liga.
BAYARD, KÉRLEK, HÍVJ FEL! ELLA BAKER
BAYARD, UGORJ BE! RACHELLE
ELÉG A SZEGREGÁCIÓBÓL!
Elnézést!
- Hé, öregem! - Blyden!
- Szevasz! - Helló!
- Mi a helyzet, haver? - Jól nézel ki.
Ez az!
Atyaég, Miss Claudia!
Jesszus! Bocs, csak átslisszolok.
Csak fegyverrel a kezemben
és Malcolm szavaival a szívemben mennék újra délre.
Helyes.
Helló! Mi újság, öregem?
Bayard!
„Csak most látok szépet, ma éjjelen!”
A vodkáról beszélsz vagy rólam?
Jól sejtem, hogy tiltakozás volt?
Kudarcba fulladt, szóval áthívtunk ide mindenkit.
NAACP!
- Igen! - Ez az!
Egy érdekes tény Miss Ella Bakerről,
az SNCC korai bajnokáról.
Igazi Al Capone, ha kártyázásról van szó.
Bridzs, huszonegy, kanaszta.
Tüneményes vagy, de fogalmad sincs róla, hogy ki vagyok.
Honnan tudod, hogy én mit tudok?
Jég.
Ki ez a fickó?
Eltorlaszolták az ajtókat…
kiszúrták a kerekeket.
Nem volt menekvés.
Gyújtóbombákat hajítottak be.
Az emberek sikoltozni kezdtek.
Végül kijutottam.
A földön hevertem.
És egy fehér férfi…
felvett egy csövet,
és megütött vele…
újra meg újra.
Úgy sajnálom!
Leszarjuk, hogy sajnálod.
Valószínűleg az egyik rokonod volt az.
- Brooklynban nőttem fel. - Halljátok?
- Nincs rokonom Alabamában. - Süketel a fehér srác.
Tom nem olyan.
Lefogadom, ezek ketten oszlopos tagjai
a jóságos Martin lelkész erőszakmentes cserkészklubjának.
Játsszunk! Én leszek a vidéki fehér suttyó.
Úgy megverlek, hogy sikítani fog a tested.
Úgy, ahogy ők megverték Tyrone-t.
Míg anyádért nem könyörögsz.
Hé, elég!
Én már azelőtt a passzív ellenállásról papoltam,
hogy te megszülettél.
- Üss engem! - Tudok vigyázni magamra.
A pacifisták sosem folyamodnak erőszakhoz, de készek eltűrni azt.
De balra célozz!
Egy rendőr '42-ben már elintézte az arcom másik felét.
Szimmetria.
Hallom, amikor King kitette a szűrödet,
füled-farkad behúzva elsasszéztál.
Senkit sem érdekelsz.
Péntek este van. Rosszabbat is mondtak rám a héten.
Szóval, mit fogsz tenni?
Nem elég, hogy felkínáltam az arcomat annak a Sugar Ray-utánzatnak?
A partiról beszélek.
A partikon az emberek kaviárt esznek, nevetnek és latin zenére táncolnak.
Ma este majdnem verekedés tört ki. Ez régen nem így volt.
De manapság folyton ez megy. Az SNCC, a CORE, a fiatal NAACP-sek,
állandóan programokon, szlogeneken és dalokon vitatkozunk.
- Tudod, kik nyernek? - Mindjárt megtudom.
Bull Connor Birminghamben, Strom Thurmond a Szenátusban.
Miközben mi hadakozunk, mocskolódunk és élve felfaljuk egymást.
Mit fogsz tenni?
Már van munkám. Muste és én hébe-hóba együtt dolgozunk, mióta…
Utál, mert megvan benned, ami benne nincs.
Kisugárzás, szenvedély és életerő.
Nem túl bölcs olyanról beszélni, amiről nem tudsz semmit.
Miért nem ismered be, hogy még mindig bánt, ami Kinggel történt?
Mindent kifogásnak használsz,
beleértve ezt a munkát, hogy kerüld az ügyet, ami fontos neked.
Van eszed, de nem tudsz mindent.
Véleményem lehet.
Ha az életemről, a múltamról, és főként Martinról van szó,
jogom van azt mondani: „Elég!”
Tudtommal ez illegális.
Tudtommal mi is azok vagyunk.
Támadt egy ötletem.
Lennél újra az asszisztensem?
Persze.
Kérem a '48-as Randolph-Truman aktát. Abban a ládában van.
Harminc évvel ezelőtt Gandhi elsétált a tengerhez,
felvett egy marék sót, és elindított egy mozgalmat,
ami lerombolt egy birodalmat.
Itt az idő, hogy mi is ezt tegyük.
Együtt megszervezzük
az ország történetének legnagyobb békés tüntetését.
Mennyire nagy?
Százezer fős.
Komolyan mondja?
Egy hatalmas, kétnapos tüntetés,
ami megbénítja a Fehér Házat és a Capitoliumot.
Olyan angyali bajkeverőkkel az élen, mint ti magatok,
akik tele vannak merész, inspiráló ötletekkel,
amiknek a megvalósításához minden szervezetnek össze kell fognia.
Beszéljetek, kiabáljatok, szólaljatok fel!
Árasszuk el a Képviselőház és a Szenátus irodáit,
az egyház és a szakszervezetek küldötteivel karöltve!
- És… - És?
Képtelenek lesznek végezni a munkájukat.
Írd fel a falra!
Lehetetlen felkészíteni ennyi hatékony lobbistát…
Nem! Ne vess el egy ötletet, mielőtt egyáltalán megszületik!
És ha lobbisták helyett választópolgárok mennek oda,
akik követelik, hogy hallgassák meg őket?
Ezt nevezem együttműködésnek.
- Írd fel! - Te miért nem tudsz együttműködő lenni?
Én… Fogd be!
- Valaki nem otthon aludt. - Csitt!
Rachelle! Hány ember kell a Fehér Ház bekerítéséhez?
Hány?
Azt hittem, ez találós kérdés.
- Derítsem ki? - Igen!
Mert a második napon körülvesszük a Fehér Házat…
Rajzold fel a papírra! És szerenádot adunk az elnöknek.
Nem hagyom, hogy az elnök Eltántorítson engem
Mindenki!
Eltántorítson engem
Eltántorítson
Nem hagyom, hogy az elnök Eltántorítson engem
- Megyek… - Megyek tovább előre
Nem hallgatok el
Gyerünk!
Menetelek a szabadság felé
De hol fognak aludni? Nem sok hotelben fogadnak feketéket.
És ha sátrakat állítunk? Mint egy…
Egy sátortenger, ami elég nagy, hogy egyesítsen egy egész mozgalmat.
Add azt ide!
És egy színpad a Lincoln-emlékmű mellett,
ahol felszólalnak a polgárjogi vezetők.
Miért csak a vezetők?
Még!
Még nem végeztünk.
Sok mindent tehetünk.
- Aláírásokat gyűjtünk, aztán… - Igen.
Ez kezdetnek remek.
Úgy kéne megszerveznünk, hogy mindannyian…
VILÁGOS KÖVETELÉSEK
TÖRVÉNYHOZÓ IRODÁK ELÁRASZTÁSA
1941-ben meghirdetett egy nagyszabású demonstrációt
a hadiipari diszkrimináció ellen, de végül lefújták.
Nem, Roosevelt teljesítette a követeléseinket.
Akárcsak Truman '48-ban.
A 9981-es elnöki rendelet,
a szegregáció eltörlése a fegyveres erőknél.
Itt az idő egy újabb rendeletre.
Nem, Bayard.
Elvégzem a munka nehezét.
Mozgósítom az embereket, toborzok fiatalokat.
De ha a régi motorosokról van szó…
- Roy. - Legfőképp Roy.
Számkivetettnek tartanak.
Szükségem van magára.
Bayard, nem fog menni.
Ha Lucille még egy nyarat megér…
Előtte is tisztelgünk, ha folytatjuk, amit elkezdtünk.
A munkát, amit együtt végeztetek.
Bármit is mond vagy tesz Roy, viselkedj!
Nekem nincs bajom Royjal. Neki van baja velem.
De önre és az ügyre való tekintettel mosolyogva ücsörgök majd a sarokban.
Tehát miután elárasztották a fővárost és körülvették a Fehér Házat,
hogy az elnök ne tudjon szabadon ki-be járni a saját otthonából,
a vakmerő tüntetőink nyugovóra térnek
a National Mall területén felállított sátraikban.
Mindezt egyedül kívánja lebonyolítani?
Tudjuk, csak egy ember képes ilyen léptékű eseményt szervezni.
Bayard.
Úgy tudtam, a fehérek szolgálatában…
Vagyis oldalán küzdesz a bomba ellen.
Ha kellek, jövök.
Ha jól emlékszem, ez már a harmadik próbálkozása.
- Még hogy „próbálkozás”! - Parancsolsz?
Nem „próbálkozásnak” nevezném egy olyan ember tetteit,
aki egymaga vetett véget a szegregációnak a fegyveres erőknél és a hadiiparban.
- Roy! - Igen, Medgar?
A legtöbb fekete Mississippiben még sosem hagyta el a szülővárosát.
Ha együtt menetelnek másokkal szerte az országból…
Erről van szó.
…akkor talán rádöbbennek, hogy nemcsak hogy nincsenek egyedül…
Ő érti!
…de sokkal nagyobb küzdelmet vívnak, mint valaha hitték.
Köszönöm, Evers testvér.
- Hány résztvevőre számítanak? - Százezer főre.
Nem, az lehetetlen.
Elnézést, uram, de az nem célravezető.
Ő itt Elias Alabamából, toborzóként dolgozik.
Milyen tények támasztják alá az állításodat?
A korábbi washingtoni tüntetések.
1913-ban nyolcezer szüfrazsett,
1926-ban a Ku-Klux-Klan 25 000 tagja,
1932-ben pedig 42 000 veterán menetelt Washingtonban,
akikre mind könnygázzal támadtak.
- Kik? - A katonaság.
- És a veteránok bőrszíne? - Fehér.
Fehér fiúk.
Fiatalember, a tényei igazak, de nincs tisztában a történelemmel.
Az a 42 000 ember a gazdasági világválság miatt demonstrált.
Miután hazatértek a háborúból,
nem volt munkahelyük, és nem tudták etetni a családjaikat.
Amikor utcára vonultak és rájuk támadtak,
a világ felfigyelt az eseményekre.
Gandhi térdre kényszerített egy birodalmat…
Valaki közölné vele, hogy nem Indiában vagyunk?
Az NAACP évtizedek óta irányítja legálisan a küzdelmet,
te meg azt javaslod,
hogy százezer fekete rohanja le Washingtont?
- Beszéltél erről Martinnal? - Elvesztettük egymás telefonszámát.
Nos, az én telefonszámom megvan neki,
és végre megértette, hogy a tömeges lobbi merő őrültség.
A Brown v. Board precedens az NAACP legnagyobb büszkesége,
de ha a fekete gyerekek délen lehunyják a szemüket,
„Csak fehérek!” feliratokat látnak az álmaik helyett.
A bíróságokra hagyni a faji megkülönböztetés eltörlését,
az a merő őrültség!
Mr. Randolph, ön egy valódi legenda,
de ami ezt a tüntetést illeti,
az NAACP nemet mond rá.
Most, hogy Roy egyértelművé tette az álláspontját…
Dr. King telefonszáma, amit állítólag elvesztettél?
Menj, keresd meg!
„Ha valaki tiltakozik az ellen,
hogy a társadalom megtagadja tőle a méltóságát,
a puszta cselekedete méltósággal ruházza fel őt.”
- Miért idéz engem magamnak? - Inspirálóan beszél.
Az inspiráció cselekvés nélkül mit sem ér.
Ezt ki mondta?
Én, most.
Egyetértek Mr. Eversszel, jónak tartom az ötletét.
Elmondhattam volna, de gondoltam, nem az én reszortom.
Nem a maga reszortja támogatni, de szabotálni igen?
A menet megvalósítható az NAACP nélkül, dr. King nélkül viszont nem.
Ezt Mr. Wilkins is tudja.
Elias Taylor.
Úgy tűnt, meg akarja kérdezni.
Akartam kérdezni valamit, de nem ezt.
Figyelmeztettek.
Mindig kimondja, amit akar.
- Mint mindenki, nem? - Nem.
Nem, a legtöbb ember szerény, óvatos és fél valamitől.
Rajta, mondja ki, amire épp gondol! Óvatosság és félelem nélkül.
A nejem szombat estig van a városban.
Nos, Mr. Wilkins, itt van egy…
Mr. Rustin! Claudia Taylor.
- Mi már… - Évekkel ezelőtt.
A Női Politikai Tanácsnál önkénteskedtem a buszbojkott idején.
A beszédétől szárnyra kelt a lelkem.
Elias!
Találkoztatok már?
- Nemrég. - Az imént?
Eliasra bízták az országos és regionális törekvések koordinálását,
mielőtt átveszi édesapám gyülekezetét.
Aki ennek szenteli az életét, világi és mennybéli elismerést érdemel.
Szent hivatás, az biztos.
De amint apa igent mond, remélem, megajándékozol egy kocsival.
Remélem, találkozunk még, talán Sabbatkor.
Sajnos nem, szombaton hazamegyek.
Pedig csodás lett volna, nem igaz?
Légy óvatos!
Arra kértelek, hogy az asszisztensem légy, nem Mrs. Rustin. Már ha még mindig akarod.
Amikor először Martin otthonában jártam,
pisztoly volt a kanapé alatt és őrök a verandán.
Érthető módon, tekintve, hányszor megfenyegették őt és a családját.
Elkezdtem beszélni neki a passzív ellenállásról.
Idővel eltűntek a pisztolyok.
Szóval dr. King álláspontja az erőszakmentességről öntől származik?
Jézus Krisztus, Gandhi és Thoreau tanain keresztül.
Bízott magában.
Mindig azt mondtam, amit igaznak gondoltam.
Elnézést! Egy vodkaszódát!
És mit szólna egy Manhattanhez?
- Kettő után új ember lesz. - Akkor hármat kérek.
A pasasnak asztmája van.
Alig bír járni vagy levegőt venni,
de amint kiáll prédikálni a szószékre, érezni, hogy közeleg a világvége.
- Pokolra jutok. - Mert elmondta, mit gondol?
Mert nem tisztelem a férfit, aki befogadott, pedig utál engem.
És én pontosan ugyanígy érzek iránta.
Maga aztán megéri a pénzét! Kérek még egyet! Maga?
Máris viszem.
Szóval, az egyház… A maga vagy a neje álma?
Mindig is az Urat akartam szolgálni.
- Milyen neveltetést kapott? - Kvéker.
A szüleim…
Pontosabban a nagyszüleim neveltek fel engem, miután a lányuk,
az anyám lelécelt.
Szóval… A pletyka magáról és dr. Kingről…
Mocskos hazugság,
amivel Adam Clayton Powell meg akart akadályozni egy tüntetést.
Fenyegetőzött, hogy megosztja a sajtóval.
Blöfföltem és lemondtam.
Martin elfogadta.
Amivel gyakorlatilag kizárt a mozgalomból.
Pár hónapra rá Powell tiszteletes lett az Oktatási és Munkaügyi Bizottság elnöke.
Nem kell félned…
ezen a helyen…
ilyen későn.
A születésünktől fogva belénk nevelik.
Kevesebbnek hisznek, ezért jobbnak kell lenned.
- Igen. - Légy elbűvölő, tökéletes, udvarias!
A fekete méltóság fojtogató láncai.
Amikor elmondtam Rustin Mamának,
hogy inkább a fiúkkal szeretek táncolni, azt mondta:
„Mit akarsz, mit mondjak erre?”
Majd úgy folytatta: „Akkor gondolom, azt kell tenned.”
Amikor Martin kiáll beszélni, semmit sem tart magában.
Ezt érzik az emberek, amikor hallják.
Az igazságot.
Szóval, mondd csak,
Elias Taylor,
hogyan prédikálhatsz a megváltásról, ha magadat nem akarod megmenteni?
Hogyan beszélhetsz a szeretetről,
ha a szíved elszakadt a testedtől?
És amikor Roy azt mondta:
„Elias, alátámasztanád az állításodat?”
Te meg elővetted azt a papírlapot,
remélem, nem hitted, hogy attól majd…
Taníts meg rá, hogyan ne féljek!
Jó éjt!
Te szent ég, ne!
King szégyellhetné magát. Tüntetni küldte szegény kölyköket?
Egy egyenruhás kutyákat uszít rájuk, tűzoltóslaggal locsolja az ártatlanokat,
és az első mondat, ami elhagyja a szádat: „King szégyellhetné magát”?
Bayard, nem kell…
Ezt látva arra gondolsz: „Szegény feketék ott délen!”
Fel sem tudják fogni, micsoda erővel bírnak,
mert ma olyan bátorságot tanúsítottak, amiről nem hitték, hogy megvan bennük.
- Te sosem fogod megtapasztalni. - Bayard…
Harminc éve ülsz a mögött az asztal mögött,
azzal áltatod magad, hogy megmented a világot,
miközben egyedül a saját biztonságod és felsőbbrendűséged érdekel.
Bayard, elég!
Nem szapulhatod pusztán a bőrszíne miatt…
Nem a bőrszíne miatt szapulom Jimet,
azért szapulom Jimet, mert arrogáns és tájékozatlan.
Az, hogy mindeközben fehér a bőre,
csak rá és az Urra tartozik.
Minden egyes nap félretesszük azt, ami megkülönböztet minket,
hogy egy emberségesebb világot hozzunk létre együtt.
Nekem nem hagyja a világ, hogy félretegyem, ami megkülönböztet.
De ha hagyná, akkor se akarnám. Ma nem.
Ma nem.
Mit csinálsz? Hová mész?
Bayard, itt kell maradnod, ahol megóvhatlak,
a világtól és magadtól.
Egy kivételes képességű, éles elméjű férfi vagy,
de amíg be nem ismered,
hogy dühös vagy a szüleidre, amiért elhagytak,
és hogy azért lettél homoszexuális, hogy bántsd őket és magadat,
sosem leszel teljes ember. Megértetted?
Sem férfiként, sem aktivistaként, aki egy jobb világért harcol.
Mr. Muste, uram, járt már fekete templomban?
Számtalanszor.
Kvékerként sosem láttam ahhoz hasonlót.
A tapsolás, az éneklés, a kiáltozás.
Mintha a derű…
a haraggal keveredne.
Szóval ahelyett, hogy itt maradok, és olyat mondok, amit talán megbánok,
inkább elmegyek.
És vasárnap…
templomba megyek.
Az új, fiatal lelkész, aki Roynak dolgozik?
Hallom, olyan jóképű, hogy az Úr is megkönnyezte.
Fogalmam sincs, hogy kire vagy mire utalsz.
És a másik? Hogy is hívják? Az a sápadt fiú. Tom.
Inkább ő az eseted?
Engem a szépség vonz.
Nem érdekel a bőrszín. Csak legyen szenvedélyes és eszes!
Miért érdekel mindenkit, hogy kivel és mit csinálok?
Csak az érdekel, hogy miért ilyen sokára hívtál vissza.
Azért, drága Miss Baker, mert olyan kérdéseket teszel fel,
amik az ember lelkéig hatolnak.
- Miért nem tartasz épp Atlantába? - Mert nem izgat a dolog.
És különben is, dr. King mindent kézben tart.
Albany, Georgia. Ott is mindent kézben tartott?
Miért próbált meg integrálni egy egész várost?
Egy dologra kell összpontosítani. Egy étterem, egy buszbojkott.
Pritchett seriff aláaknázta Martin összes médiamegjelenését.
Ezért a déli polgárjogi küzdelmet lesöpörték a New York Times címlapjáról.
Azt hittem, nem izgat a dolog.
Persze, hogy izgat az ügy. Coretta és a gyerekek még inkább.
- Csak vedd fel a telefont! - Igen?
Kapcsold be a tévét!
Tessék? Rendben.
…ahol nincs lehetőség jogorvoslatra.
A jóvátételt az utcákon követelik, demonstrációk és tüntetések formájában,
ami feszültséget szül, erőszakkal fenyeget,
és életeket veszélyeztet.
Az országunk, a népünk erkölcsi válsággal néz szembe.
Jövő héten cselekvésre szólítom fel a Kongresszust.
Hogy teljes mértékben elkötelezzék magukat amellett,
hogy Amerikában nincs helye a faji megkülönböztetésnek,
sem a mindennapokban, sem a törvényekben.
A szövetségi…
Külön-külön is jók vagytok Martinnal,
de együtt elképesztő erővel bírtok.
Szüksége van rád, hogy kitalálja a következő lépést,
neked meg rá, hogy a tüntetés országos legyen.
Nehogy kifogásként használd az átkozott állásodat!
Ma délután felmondtam, vagy szabadságra mentem vagy ilyesmi.
Helyes.
Olyan voltál ott, mint egy cápa egy feles pohárban.
Egy percig sem hittem el Powell hazugságát.
Látta, hogy te és Martin mire vagytok képesek együtt,
és fenyegetésnek érezte.
Mind annak érzik.
Ez az ország
újra meg újra cserben hagyott minket.
Mégis mindennap megbocsátunk neki, és küzdünk tovább egy jobb világért.
De Martinnak nem bocsátod meg, hogy egyszer cserben hagyott?
Ez az új generáció nyugtalan és dühös.
Azt akarod, hogy vér folyjon?
A gyermekeink vére?
Vagy felhasználod azt a dühöt Martinnal a szabadságunk érdekében?
Menj!
Menj és szerezd vissza a barátodat!
Az 1510-es rádiófrekvenciára kapcsoltak idelent, Délen.
John R. jelentkezik a WLAC nashville-i központjából,
a Life and Casualty biztosítótársaság rádióállomásától.
Ne érj hozzá a niggerhez!
A NÉGEREK HÁTRA ÜLNEK!
Nyomás hátra!
Akkor ez a gyermek sosem érti meg, hogy itt igazságtalanság zajlik.
Nem ellenállok.
Nem…
Én nem…
MEGGYILKOLTÁK A FEKETE VEZETŐT, MEDGAR EVERST
KENNEDY ELBORZADT ÉS „BARBÁR CSELEKEDETNEK” NEVEZTE
CSAK SZÍNES BŐRŰEKNEK
- Bayard! Te jóságos ég! - Coretta!
Nem hiszek a szememnek!
- Mikor érkeztél a városba? - Alig egy órája.
Remekül festesz!
- Hát még te! - Kérlek, maradj vacsorára!
Kérdezd meg a ház gazdáját!
Csitt! Rabszolgák nélkül senki sem lehet gazda,
és ebben a házban egyik sincs.
Látnod kell a gyerekeket.
Megcsináltam! Nézd, sikerült!
- Fogd be! - Szóval, Madame Koloratúrszoprán!
Carnegie Hall?
- Ismerek valakit, aki ismer valakit. - Tíz perce sem vagy itt.
Jól van.
Remek.
A mikrofonod, tessék!
Jól van, rajta!
- Igen! - Rajta, Bernice!
Köszönöm.
Fortissimo! Azt jelenti, hangosan!
Bravó!
- Bravó, Bayard bácsi! - Ez az!
Szóval… Medgar testvér.
Nincsenek rá szavak.
Mit szólsz Kennedy beszédéhez?
Taktikus, óvatos.
Pár órával később lelövik Medgart.
Szóval a terved elég ambiciózus.
Ha nem mutatjuk meg az erőnket, Kennedy azt teszi, amit mindig is tettek.
Kudarcra ítélt törvényeket fog szorgalmazni.
Ez az út nem volt könnyű a számomra.
De a remény, hogy mi lehet ebből a menetből,
hogy mekkora hatást gyakorolhat, hány életen változtathat…
A felmenőink álmai, jövőképe és sikertelen törekvései…
Miután megismertelek,
emlékszem, felhívtam Corrie-t,
és azt mondtam neki, hogy ez a Rustin egy kicsit flúgos.
Csak később értettem meg igazán,
hogy a „kicsit” enyhe kifejezés.
Hiányoztál, barátom.
Te is nekem.
Ősszel a déli demokraták kizsigerelik Kennedy törvényjavaslatát, tehát…
Két hónapunk van megszervezni
minden idők legnagyobb békés tüntetését. Semmi mással nem törődhetünk.
Hogy érted?
Nem engedhetünk a zsarolásoknak és a célozgatásoknak,
amik érni fognak minket, amint bejelentjük a demonstrációt.
És azok a dolgok, amik igazak veled kapcsolatban?
Amit látsz, azt nem tudom eltitkolni.
De… esküszöm neked, hogy nem lesz semmilyen…
incidens.
Egy hatalmas demonstráció a fővárosban,
amit nyolc-tíz hét alatt kell megszerveznünk, az NAACP segítsége nélkül.
Piszok jó bulinak hangzik.
Egyszer azt mondtad:
„Az idő mindig alkalmas
jó tettek megtételére.”
Szervezni fogunk egy erőszakmentes,
békés demonstrációt Washingtonban.
Igen!
Nem csupán több száz vagy több ezer tüntetőre számítunk,
hanem több százezerre.
Most, hogy dr. King nyilvánosan támogatja a menetet,
Wilkins nem támadhatja meg.
Szóval téged vesz célba.
Rustin testvér!
Cleve! Mit keresel itt?
Amikor hallottam Roy kis puccsáról,
úgy döntöttem, idejövök, hogy lelki és egyéb támogatást nyújtsak.
Norm, Tom,
ő itt Cleve Robinson, a 65-ös körzet szakszervezeti vezetője.
És a menet bizottságának újonnan kinevezett elnöke.
És az első adományozónk.
Mintha még sosem láttak volna büszke fekete embereket.
„Dicsőséges küzdelem vár ránk,
mikor eljön az idő, hogy harcoljunk a rasszunkért!”
Fekete uraim és Tom, mehetünk?
Tudom, talán soknak tűnik a 65 000 dolláros költségvetés…
Azt pletykálják, hogy idén nyáron akarják megtartani?
- Túl korai. - Amíg friss, ami Birminghamben történt…
- Bayard biztosított róla… - Hadd beszéljen!
Meg kell ragadnunk a pillanatot!
- Ha megengeded… - Felfogjátok…
Bayard!
Martin.
Mindannyian hallottuk az elnök bejelentését arról,
hogy törvényjavaslatot terjeszt a Kongresszus elé.
Tapasztalataim szerint ahhoz,
hogy azt a déli államok politikusai is elfogadják,
nemcsak intelligens elnökre van szükség,
aki remek politikai érzékkel rendelkezik, hanem szenvedélyre is.
Az utolsó hiányzik Kennedy repertoárjából,
ha a polgárjogi harcról van szó.
Ha nem akarjuk, hogy meghátráljon,
mi sem hátrálhatunk meg, az országunk és a rasszunk érdekében.
Pontosan ezért olyan időszerű
ez a lehetetlennek tűnő, ámde elengedhetetlen demonstráció.
- Én sem mondhattam volna jobban… - Kik ezek?
Ön, ön, ön és ön, maradjanak!
Mindenki más kifelé!
Az intézőbizottság elnöke vagyok,
és eddig az egyetlen adományozó.
Nagyra értékeljük. Kifelé!
Rajta, merüljetek csak feledésbe!
- Gyere! - Nélkületek is menni fog.
Ti feltűnősködő, semmirekellő rohadt kis paraziták!
- Kidobtok? - Cleve!
- Menjetek a francba! - Cleve!
Ugye tudod, mi történik odabent?
Gondolom, Roy megpróbál aláásni engem.
Tegyük fel a kérdést:
Szeretnénk, hogy ez a férfi viselje a Mr. Washingtoni Menetelés címet?
- John Lewis és Randolph megvédenek. - A Kommunista Szövetség tagja volt.
Évekkel ezelőtt kilépett.
- Lecsukták, mert kibújt a besorozás alól. - Erkölcsi okokból, nem gyávaságból.
De Roy nem fogja feladni.
A viselkedése és a hírneve könnyű célponttá teszik.
És amikor majd a fehér sajtó és a hatalmon lévők célba veszik,
mindenki, aki ennél az asztalnál ül,
szintén a tűzvonalba kerül miatta.
Uram?
Melyik dátum lenne a legjobb stratégiailag?
- Legalább nyolc hét kell. - Augusztus 26., hétfő.
A hétfő problémás a protestánsoknak, a péntek a zsidóknak.
Uram, mi történt odabent?
- Megszavazták Bayard leváltását. - A rohadékok!
Újdonsült vezetőként kijelöltem őt a helyettesemnek,
és rábíztam a vezetést.
Felőlem akár szemétszedőnek is nevezhetnek.
Micsoda egy rafinált fekete fickó!
Láss munkához, barátom!
Gyerünk!
Nyomás!
Lámpák!
Az új irodánk!
Az emelet lakhatatlan. Egymás hegyén-hátán leszünk idelent.
Micsoda kosz!
Tessék!
Nézzétek!
- A tanácstermünk. - Micsoda?
Rachelle, te felelsz a szállításért.
Százezer ember szállításáért? Vezetni sem tudok.
Norm, városról városra fogsz utazni, hogy adományt gyűjts és terjeszd a hírt.
Milyen pénzből?
Ezzel eljutsz az első városba, az adományokból meg a következőbe.
Az irodám.
A lépcsőház és a bejárat mellett? Bölcs döntés ez?
Üdvözöljétek a nőt, akit nem kell bemutatnom!
Dr. Anna Hedgeman.
Dr. Hedgeman vállalta az együttműködés vezetését
a vallási szervezetekkel.
Tom, Eleanore!
- Ti írtok meg mindent. - Rendben.
Először is egy meghívót július 2-ára
a hat legfőbb polgárjogi vezetőnek.
Azok a felfuvalkodott hólyagok a túlméretezett egójukkal!
Kellenek az erőforrásaik.
- Courtney? - Igen, uram.
Jössz Washingtonba.
- Tom? - Igen?
Szálloda helyett a vendégszobámban fogsz aludni.
- Nehogy bajba keveredjek! - Már próbáltuk, nem működött.
Emberek!
Mire holnap visszaérek Washingtonból,
ez a szeméttelep legyen valódi főhadiszállás!
Ámulatba ejtő látvány.
Reményt ad az embernek.
Bayard Rustin, a washingtoni menetelés helyettes vezetője.
Wells kapitány.
Mr. Caldwell, Walden, Cowell és Barnes képviselő.
- Ki jött a Nemzeti Park Szolgálattól? - Senki.
Ha nem tévedek, a Mall az ő joghatóságuk alá tartozik.
Így van.
Wells kapitány, alig hét héten belül egy monumentális, kétnapos esemény…
Egynapos. Többé már nem kétnapos.
Ki szerint?
Mr. Wilkins az NAACP-től egyetért, hogy egynapos kellene legyen.
Feltételezem, nem Mr. Wilkinsnek dolgozik.
Nem, nem neki dolgozom.
Nos, én sem, szóval nem értem, miért hivatkozik rá.
Mr. Rustin…
De kíváncsi vagyok, hogy kinek dolgozik.
Az lesz a legjobb, ha mi tesszük fel a kérdéseket, nem ön.
A szabad információ- és eszmecsere szerintem még jobb lenne.
Majd ha mi menetelünk a maguk parkjában, kipróbáljuk. De mivel ez a mi parkunk…
A maguk parkja? Nem a National Mall, Amerika előkertje…
- Ha felemeli a hangját… - Nem tettem.
Ha inkább akadályokat épít, nem pedig megoldásokat keres…
El sem jött az illető, akivel a leginkább beszélnem kellene.
Nem tudjuk támogatni az összejövetelüket. Uraim!
Hová mennek?
Uram, nem összejövetelről, hanem polgári engedetlenségről van szó,
amit az ország legnagyobb elméi jóváhagytak.
És közlöm önnel, hogy két napon át fog tartani!
Komolyan mondom, Martin, Tennessee óta,
amikor az a két rendőr péppé vert,
senkivel sem találkoztam, aki így semmibe vett.
Egyetlen céljuk volt: hogy elérjék, hogy a találkozó kudarcba fulladjon.
Azt mondod, Royt említette?
Igen, de egyértelmű volt, hogy fentebbről jött az utasítás.
Kennedyre és a legfőbb ügyész öccsére célzol?
Vagy Hooverre és az FBI-ra?
Az összesre.
Martin?
Corrie vacsorázni hív.
Holnap beszélünk.
Öleld meg helyettem!
Halló?
Jaj, bocsánat!
- Bocs. - Gyere be!
Egyedül vagy?
Ha Mahalia énekel, soha.
Egy italt?
- Nem, le kellene feküdnöm. - Ugyan!
- Már öntöttem neked egyet. - Bayard…
Jó éjt!
Igen, itt Michelle Harwood.
Itt Michelle Harwood beszél.
Washingtoni menet, Michelle Harwood. Hallgatom.
Igen, itt Michelle Harwood.
Louisville 50?
- Itt Michelle Harwood. - Ki az a Michelle Harwood?
Mindenki, aki a szállításért felelős.
Egyszerűbb, amikor visszahívnak. Bayard ötlete volt.
Michelle Harwood.
Az elnök főként magáról beszélt.
Hogy ha bármi történik, a törvényjavaslatának annyi.
És hogy miért a Fehér Háznál tüntetünk, a beszéde és a törvényjavaslata után?
- Roy mit felelt? - Leginkább bólogatott.
- Whitney és Jim? - Martint figyelték, aki végighallgatta.
- Az elnök öccse… - Ott volt a legfőbb ügyész?
Azt mondogatta, hogy az egészet le kellene fújnunk.
Mindez az Ovális Irodában történt?
Három napja.
Rendkívül aggasztó levelet kaptam Douglas szenátortól.
Akárcsak én Humphrey szenátortól.
Én is Hart szenátortól.
- Miről? - Az illemhelyekről.
- A Nemzeti Park Szolgálat nem segít? - Nem.
Ezért azt javaslom, vonjuk be a szakszervezeteket.
Az AFL-CIO, az UAW…
- Ellenzik, hogy kétnapos legyen… - Ön tagja az AFL bizottságának.
Nem tudom, Meany mit gondol,
de Reuther valóban egy egynapos tüntetést preferál.
- Távol a Fehér Háztól. - Pontosan.
Egynapos lesz, és békén hagyjuk a Fehér Házat.
Ki akartál rúgatni, most meg tönkreteszed a menetet.
Azt hiszed, egy nap felkeltem, és azt mondtam,
szervezzünk egy óriási tüntetést,
és bízzuk az egészet a volt kommunista Rustinra?
Nem.
De ha egyszer belevágtunk, nem adjuk fel, történjék bármi.
Ha most elfogadnád a dolgot, nem pedig később, amikor rákényszerülsz,
az erőt és egységet sugallna.
Ezt hívják stratégiainak.
Tudom, hogy talán olyan érzés, mintha megfutamodnánk…
Mert azt is tesszük.
Egy kétnapos esemény világossá tenné, hogy nem hátrálunk meg.
- Ha engedsz Roynak… - Kizárt dolog.
Bayard, itt van neked Randolph, én, dr. Hedgeman és Jim.
Egy kényszerszövetség is szövetség.
Ha a résztvevők nem félnek attól, hogy lecsukják őket,
vagy hogy sátorban kell aludniuk, több gyülekezetet tudok meggyőzni.
- Nem megyünk a Kongresszusba? - Se a Fehér Házhoz?
- Nem állítunk sátrakat? - Egy piknik lett belőle.
Amikor az első nap felírtuk az ötleteinket…
Értsd meg, csalódottak vagyunk.
Én talán ezt akarom? Nem.
De ha százezer fős tüntetést akarunk, kell a segítség.
A szakszervezetek csak akkor segítenek, ha változtatunk pár dolgon.
Ha Dori és Joyce elmennének Westchesterbe vagy az Upper East Side-ra,
nem egy, hanem három buszra elegendő pénzzel térnének vissza.
Akárcsak Eleanore, Tom, Charlene.
Elkötelezettek vagyunk aziránt,
hogy a szabadság felé vezető útra tereljük az országot.
Ez a dolog tétje.
Nem kevesebb.
Elmesélem, milyen volt Hattiesburgben felnőni.
Mississippiben nőttem fel…
Bármilyen okos is voltam…
…szorgalmasan tanultam.
…azt mondták, úgysem viszem semmire.
- A kinézetem miatt. - A bőrszínem miatt.
Van még egy buszunk!
CSATLAKOZZ A MENETHEZ!
POLGÁRJOGI KÜZDELEM
Amíg a fekete dolgozók alulfizetettek és rossz körülmények között élnek,
minden munkás sorsa veszélyben van.
Apám volt a közlekedési munkások vezetője a 101-es körzetben.
- Brooklyn! - Brooklyn!
Kitűzők a washingtoni menetre!
Huszonöt cent, testvérem. Huszonöt… Köszönöm.
A rasszunk felszabadításáért!
Huszonöt cent. Legyetek ott ti is!
Nővérem, csak huszonöt centet!
Nagyszerű ötletünk támadt.
JÓTÉKONYSÁGI MŰSOR 1963. AUGUSZTUS 23.
WASHINGTONI MENETELÉS A MUNKÁÉRT ÉS A SZABADSÁGÉRT
- Ötezer! - Ötezer dollár.
Augusztus 28-án fellép Mahalia Jackson, és felragyog a szabadság csillaga.
A szabadság sosem volt ingyen.
Szóval menetelünk előre, harcolunk, és nem hátrálunk meg.
WASHINGTONI MENETELÉS A MUNKÁÉRT ÉS A SZABADSÁGÉRT
A MEGVÁLTÁS SZENT EGYHÁZA
És az Úr azt akarja, hogy tudjátok, szeret benneteket.
- Istennek hála! - Igen!
Amint az Úr a karjaiba vesz titeket,
elhalványul bennetek a félelem.
Az Úr az érintése révén tudatja veletek…
Dicsőség az Úrnak!
…nem vagytok egyedül.
- Nem vagyunk! - Éljen!
Aki egykor reménytelenséget érzett…
Igen!
…most erősnek érzi magát.
A kételyek helyét…
- Dicsőség az Úrnak! - …átvette a bátorság és az életerő.
Mert tudjátok.
- Ámen! - Igen, tudjátok.
Tudjátok!
Tudjátok,
a szívetek mélyén tudjátok,
hogy Isten gyermekei vagytok!
Hogy jogotok van szeretni, és jár nektek a szeretet.
- Igen! - Hadd halljak egy áment!
Ámen!
Ámen és ámen és ámen…
- Tom! - Igen?
Az asztalon van a meghívó, amit dr. Anna íratott velem.
Szörnyű a helyesírásom.
És szervezz egy találkozót Johnsonnal a New York Guardianstől!
Egy FBI-ügynök figyeli a házat. Vigyázz, mit mondasz a telefonban!
Úgy sejtem, az egész Kennedy-klán hallgatózik.
Mozgás! Gyerünk, emberek!
Mozgás!
Befelé!
Nyomás!
Rustin?
Kint vártalak.
Megjelentek a zsaruk, behúzták a függönyöket,
és mindenkit összetereltek.
Miért fotóznak?
A rendőrség néha értesíti a sajtót a razziákról.
Feleségem van.
Ott vannak a szüleim, a testvéreim és a gyülekezetem.
Mi van, ha bemegyek? Majdnem bementem.
Hol voltál?
Késtem, hála istennek.
Így figyelmeztet minket.
Rustin Mama azt mondta, csak olyannal álljak össze,
akinek ugyanannyi vesztenivalója van.
Óvatosabbak leszünk.
Mennem kell. Én…
Elias!
Összesen hány főről beszélünk?
Ezeregyszáz fekete New York-i rendőrről.
Más zsarukban nem bízom.
Mindenki kelleni fog Washingtonban, de a fegyvereket hagyják otthon!
Még ha jó ötletnek is tartanám, ami nem igaz,
a törvény előírja, hogy mindig viseljük a fegyverünket.
Akkor módosítanunk kell a törvényt.
Nagyon köszönöm, hogy eljött.
Ma, a Szenátus üléstermében
Strom Thurmond szenátor a következő állításokat tette.
Majd jelentkezünk.
A tény, hogy Mr. King kommunistákkal és agitátorokkal szövetkezik,
féltve őrzött titok volt…
Eleanore!
- Mostanáig. - Hívd Wagner polgármestert!
Mr. Bayard Rustin nemcsak Mr. King legbizalmasabb tanácsadója,
de egyben kommunista is.
A tüntetést a Kommunista Párt támogatásával szervezik…
Tom, három sajtóközleményt akarok.
Sugározzon belőlük a düh, és egyúttal kérdőjelezd meg
a dél-karolinai szenátor mentális jóllétét.
Mi is a neve annak a női riporternek a Postnál?
- McNair? - Susanna McBee?
- Bayard, dr. King. - Kapcsold az irodámba!
Csakis vele beszélek a sajtótól.
És hívjátok fel Wagner polgármestert!
Szerencsére Roy irántad érzett ellenszenve
semmi ahhoz a gyűlölethez képest, amit Thurmond iránt táplál.
- Egyelőre biztonságban vagyunk, barátom. - Köszönöm, barátom.
Az első sajtóközlemény.
Évekkel ezelőtt, amikor Pasadenában voltam,
és beszédeket tartottam a Megbékélési Egyesületnek…
Ez itt a híres Bayard Rustin irodája?
Megírom a másik kettőt.
- Gondolkodtam. - Miről?
Amit Rustin Mama mondott.
„Csak olyannal állj össze, akinek ugyanannyi vesztenivalója van!”
És ki lenne az az illető?
Szerinted?
Aztán az igazság és a béke iránti elkötelezettségedről beszél,
és hősnek nevez téged.
Igen!
Elég, hagyjátok abba!
Tegnap este gondolkodtam a tüntetésről…
Röplapokat kell osztanunk az autópálya-bódéknál,
hogy akik kocsival érkeznek, tudják, hová menjenek.
Egy óra múlt.
Korán van.
Jó éjt, emberek!
Nyomás!
- Blyden! - Mr. Rustin, uram.
Egy ideje nyaggatom a polgármestert egy projekttel.
Ma visszahívott és igent mondott. Szóval jövő héttől kezdve…
Kövessenek a harmadik emeletre!
Nekem nem parancsolnak olyan feketék, akik fehér embereket szolgálnak!
A jelvénytől nagymenőnek hiszitek magatokat?
Hány fekete testvérünk halt meg amiatt a jelvény miatt?
Remek.
Ez az, lélegezzen!
Ha agresszív illetőt látnak,
mozogjanak egy emberként!
Ha békés társadalmat akarunk,
annak megteremtése során nem folyamodhatunk erőszakhoz.
Otthon hagyják a fegyvereiket.
Fehér karszalagot és fehér kalapot fognak viselni, és síp lesz maguknál.
Az önök felelőssége, hogy békés légkört teremtsenek,
és ezzel mindenkinek példát mutassanak.
Isten áldja önöket!
- Szép munka. - Jól van.
Ez aztán…
Értékelem.
- A barátom, Elias Taylor a NAACP-től. - Köszönöm.
- Szép munka.
- Szép volt. - Vigyázzanak magukra!
Köszönöm. Elias Taylor.
Elizabethan Songs & Negro Spirituals. Szóval énekes is voltál?
És két szám alatt lanton is játszottam.
Nem sok ilyen férfi terem Alabamában, az egyszer biztos.
Vagy bárhol máshol.
- Jaj, istenem, ne! Én nem… - De, igen.
Tom!
Tom a tüntetés végéig nálam lakik.
- Azt hittem, Eleanore-ral… - Lemondta.
- Biztosan fáradt vagy… - Nem vagyok.
- Elias, hallom, házas vagy. - Tom…
Te meg a Howardra jártál. Feketének akarod kiadni magad?
- Sok sikert hozzá! - Ne már!
Amikor 16 éves voltam, hazavittem egy fekete barátomat.
Apám azt mondta, „az a fiú” nem ülhet le az asztalához.
Akkor szakadt meg a kapcsolatunk.
A barátoddal?
A családommal.
Kiköltöztem, és azóta egyedül boldogulok.
Ahonnan én jövök, ott kitartunk a családunk mellett…
történjék bármi.
Elias!
Ő fontos nekem.
Neked ki nem fontos?
Biztosan egy PhD-hallgatót és egy kezdő aktivistát is felszedtél.
Miért nem viszed el őket is abba a bárba,
hogy sztorikat mesélj nekik Gandhiról meg Kingről?
És amikor úgy tartja kedved… Amikor az érzelmeik kellemetlenné válnak,
jöhet a következő.
De ezúttal odaadtad a szívedet valakinek,
aki egyértelműen nem tudja viszonozni ezt.
Mindeközben én…
Én…
Több szék kell. Mindenki jöjjön fel ide!
- Mi lesz a telefonokkal? - Most!
Bayard!
Megérkezett Roy vendége.
Mire készülnek?
Mindjárt megtudjuk.
A három új vallási vezetőnkkel és Mr. Reutherrel együtt
a Nagy Hatosból Nagy Tízes lett!
Tekintve, hogy valószínűleg ez az utolsó ülésünk a menet előtt…
Mr. Randolph, van egy kérdésem a helyettesének.
Mint mondtam, valószínűleg…
Mr. Rustin, szereti a munkáját és a menetet?
Teljes szívemből.
És mi lenne, ha, szigorúan elméleti síkon,
lenne valaki ebben a kiváló szervezetben, amit itt létrehoztak,
akinek a puszta jelenléte
veszélyt jelent a hőn szeretett küldetésére?
Akinek a múltbéli politikai és egyéb kapcsolatai,
a gesztusaival és a kiállásával ötvözve,
eszközt adnak a hatalmon lévők kezébe,
hogy ártsanak nemcsak a tüntetésnek,
de a bosszúvágytól vezérelve az egész mozgalomnak,
ami derékba törheti a faji egyenlőségért folytatott harcunkat,
akár 10-15 évre.
Hagyná, hogy az illető a helyén maradjon,
vagy az ügy védnökeként érzett kötelességtudata
arra ösztönözné, hogy elküldje az említett nőt vagy férfit?
Elméleti síkon…
elküldeném az illetőt.
Kivéve, ha az a bizonyos illető én vagyok.
Julia és Janifer Rustin szerény embernek neveltek.
Mivel senki más nem kvéker… Blyden, kvéker vagy?
- Dehogy! - Ők elmondják helyettem.
Norm, hány elsősegély-állomásunk van?
Huszonkettő. Főként feketékből álló orvosi csapatokkal.
- Víz? - Hat tartály, egyenként közel 6000 liter.
Összesen 27 hordozható ivókút működését fogják biztosítani.
Szállítás?
Összesen 2220 buszjáratunk van.
Tizenegy Észak-Karolinából, hét Mississippiből.
- És Powell tiszteletes temploma? - Ötöt béreltek.
Folytathatnám államonként, de Joyce?
Negyven vonat.
És az UAW jóvoltából hat repülőjárat,
munkásokkal Chicagóból, Grand Rapidsből, Flintből, Detroitból,
Syracuse-ból, Rochesterből és New Yorkból.
És Mr. Rustin kérésére
a polgármester jóváhagyta, hogy a metró hajnali öttől üzemeljen,
hogy az utasok elérjék a hajnali hatos buszokat.
- És a Guardians? - A fekete New York-i rendőrök szövetsége.
Hányan jönnek Washingtonba, hogy békét és biztonságot garantáljanak?
Több mint ezren.
- Illemhelyek? - Összesen 292.
És egy külön repülőjárat, olyan hírességekkel,
mint Harry Belafonte, Marlon Brando,
James Baldwin, Charlton Heston…
Mózes.
Diahann Carroll, Sammy Davis Jr., Lena Horne és Burt Lancaster,
akik szintén ott lesznek.
És mindezt hét hét alatt értük el.
Ez az oka annak, amiért sosem küldeném el magam.
Igen!
Igen.
Hogy tudtak ennyi mindent elérni ilyen rövid idő alatt?
Mindennap 12-15 órát dolgoztunk, és Bayard a vezetőnk.
Uram, dr. Hedgeman,
jártak már úgy, hogy képtelenek voltak kiverni egy szót a fejükből?
Most mi jön?
Míg Bayard és a bandája összerakták a kis revüjüket,
mindvégig egy szó járt a fejemben: Pasadena.
- Martin, jártál már ott? - Ez hogy jön ide?
És ön, helyettes vezető úr?
Járt valaha Pasadenában?
Nem emlékszik?
Nos, itt van nálam…
- Hol a fenében van? Nálam volt. - Elegem van ebből.
Végeztem!
Végignézek a programon,
és egyetlen női nevet sem látok.
Se Ella Baker, se Diane Nash,
se Dorothy Height, se Gloria Richardson.
Myrlie Evers, Rosa Parks.
Nem, nem, nem, nem és nem.
Javítson ki, ha tévedek, de megegyeztünk,
hogy csakis a részt vevő szervezetek vezetői fognak beszédet tartani.
- Hol az én nevem? - A politikusokat kivéve.
Több vagyok, mint egy politikus.
Ha bárkit megállítasz az utcán,
és kiejted az Adam Clayton Powell nevet…
Dr. Hedgeman, azt javaslom,
üljünk össze újra, ha megtaláltuk a megoldást.
Térjünk vissza arra, amit mondani akartam!
Adam, te itt vendég vagy. Nem vághatsz folyton…
Megnéznétek a kesztyűtartómban?
- Adam! - Délen talán te vagy a fekete góré…
Powell képviselő!
Továbbléptünk.
Az ülésnek vége.
Csak így tovább!
Jó estét, ügynök úr!
- Mondja meg Hoovernek… - Mr. Rustin!
Ki az?
Claudia.
Elias felesége.
Igen.
Hogy van?
Köszönöm a kérdését.
Jó hírem van.
Édesapám úgy döntött,
hogy hivatalosan is átadja a gyülekezetét a férjemnek.
Nahát, ez…
valóban csodálatos.
Örülök, hogy így gondolja.
Szóval tegye meg, hogy megmondja a férjemnek,
ideje visszatérnie az otthonába,
és az Úr által kijelölt útra.
Mrs. Taylor…
Köszönöm az idejét.
Azt a rengeteg időt, amit Elias társaságában töltött.
De annak vége.
Claudia…
Maga Elias képességeiben hisz.
Én viszont ismerem a korlátait.
Wells kapitány!
Mr. Rustin.
A segédem kioszt pár térképet,
amiken szerepelnek a legfontosabb helyek.
Ivókutak, talált tárgyak bódéja.
És örömmel tájékoztatom,
hogy több mint ezer New York-i rendőr is jelen lesz.
A Guardians tagjait kiképeztük arra, hogyan gyakoroljanak passzív ellenállást,
így nem lesz náluk fegyver.
A szesztilalom óta először
a környék összes italboltja bezár egy napra.
Minden nem életmentő műtétet elnapoltak,
és a Kongresszus női dolgozói otthon maradnak.
Mégis miért?
Mert olyan tömegek, kiváltképp férfiak érkeznek ide,
akik hozzám hasonlóan feketék?
Amikor legutóbb benyomtam a tévét, fehér huligánokat láttam,
akik ártatlan feketékre támadtak,
és egy fehér rendőrt, aki slaggal locsolta a gyerekeket.
De nem igazságos mindenkit pár ember cselekedetei miatt hibáztatnunk.
Ami azt illeti, ezt nevezik rasszizmusnak.
Ha jól sejtem, maguk a mérnökök, akiket kértem.
Igen, így van.
A tüntetésük napján minden washingtoni rendőr szolgálatban lesz,
500 készenléti egységgel, 2500 nemzetőrrel,
négyezer katonával, és a Pentagon parancsára 19 000 hadtesttel együtt.
Remélem, le tudja foglalni őket,
mert itt nem lesz rájuk szükség.
És aki kapcsolatban áll Mr. Hooverrel,
tudassa vele, hogy augusztus 28-án
feketék, fehérek, fiatalok, idősek, gazdagok, munkások és szegények
fogják ellepni Washingtont,
és semmit sem tehet ellene.
Olyan hangrendszer kell, ami lehetővé teszi,
hogy egészen odáig elhallatszódjanak a beszédek.
Mert a hanggal tudunk közönséget varázsolni a tömegből.
És ahogy a hősnőink egyenként felállnak,
Randolph felsorolja a figyelemre méltó tetteiket.
- De beszélni nem fognak. - Megírhatják, mit olvasson fel.
Már megbocsásson, de egy nőnek kellene bemutatnia őket.
És ne kérjen ajánlásokat, mert több nő is értesített róla,
hogy nem fognak részt venni a tüntetésen.
Ez sajnálatos hír.
Az sajnálatos, uram,
hogy mi késztette őket erre a döntésre.
Bayard, mi a helyzet Washingtonban?
Nos, 16-20 ezer dollár lesz a hangosítás.
Hogy áll a büdzsénk?
- Rachelle? - A legutóbbi becslés 88 000.
Ha csak eggyel kevesebb ember lesz ott, mint százezer…
Érdekes módon Powell képviselő napok óta nyaggat,
hogy hadd beszéljen a tüntetésen.
Megmondjam, miért?
Ott akar lenni Bess néni sütögetésén.
- Bess néni? - Senkinek sincs Bess nénikéje.
Wilhelmina néni, Clarissa néni…
Nekem van egy Bess nénikém. És 20 vendég már igent mondott.
Mire mindenki meghívja az unokatestvéreit és a szomszédjait,
Bess nénikémnek 50 főt kell majd megvendégelnie.
Helyettes vezető úr, remélem, 200 000 főt is meg tudsz vendégelni.
Jól hallottad.
Jól van.
Fogadalomkártyák.
Kellemetlen lenne aznap könyörögni.
„Fogadom, hogy elkötelezem magam a polgárjogi harc mellett.
Szívemet, elmémet és testemet
rendíthetetlenül, akár személyes áldozatok árán,
a társadalmi béke elérésének szentelem, az igazságosság égisze alatt.
Esküszöm, hazaviszem magammal
a menet szellemiségét, hogy a barátaimat és a szomszédaimat
hasonló erőfeszítésekre ösztönözzem.
Menetelni fogok, leveleket írok majd, tüntetni és szavazni fogok.
Gondoskodni fogok róla, hogy mindannyiunk hangját
tisztán lehessen hallani, az ország minden szegletéből.”
A feleségem…
Az apja visszavonul, és rám hagyja a gyülekezetét.
Felhívott, hogy elmondja.
Azt is elmondta, hogy terhes?
Elias…
Azt hiszed, csak egy részedet ölöd meg,
de tévedsz.
Ezzel az egész énedet megölöd.
Nős férfi vagyok,
aki nemsokára apa lesz, és maga, uram,
maga egy beteg ember. Többé ne kövessen engem!
Azt is mondta, hogy nem hívtad fel.
Eljöttél éjjel a parkba? Vagy elmentél a Mt. Morris fürdőbe?
Ki ijesztett rád?
Az erkölcsrendészet? Az FBI? Lefotóztak?
Mert a test kívánsága a lélek ellen tör,
a léleké pedig a test ellen.
Mert a test kívánsága a lélek ellen tör,
a léleké pedig…
Hogy visszatartson attól, amire vágysz.
A vélhetően katasztrófába fulladó menet szervezője,
a férfinak aligha nevezhető Bayard Rustin,
nemcsak kommunista,
de perverz is.
Hozzájutottam a pasadenai letartóztatási jegyzőkönyvéhez,
1953 januárjából.
Mr. Rustin beismerte a vádakat, hogy két férfival is fajtalankodott.
Ez a férfi egy elítélt homoszex…
Az Egyházak Tanácsa vállalta, hogy készít 80 000 adag ebédet.
- Igaz? - Igen.
- Igen. Mogyoróvajas-lekváros szendvics. - Mi azt beszéltük…
Ne vedd fel!
- Ki az a mi? - A lányok és én.
- A sajtos szendvics jobb lenne… - Nem. Mogyoróvajas-lekváros.
Ne vegyétek fel! Melyik szót szajkóztam nektek újra meg újra?
- Eleanore? - Részletek.
Legalább 27 fok lesz.
A sajt megromlik. Tudhattátok volna.
Ennél több eszetek van.
Bayard…
Az egyik legokosabb ember vagy, akit ismerek. Szóval magyarázd el nekem,
hogy amikor még annyi dolgunk van,
miért kell megint bizonygatnom, hogy nekem is helyem van a világon?
Belénk nevelték, ravasz és kegyetlen módokon,
hogy alkalmatlanok és tökéletlenek vagyunk.
A kisebbségérzést úgy a legkönnyebb leküzdeni,
ha találunk valakit, akit lenézhetünk.
Mert szegényebb nálunk, mert sötétebb a bőre,
vagy mert a vágyai
ellenkeznek az egyház tanaival és a törvényeinkkel.
Ha elhisszük az ilyen hazugságokat, és hagyjuk, hogy irányítsák a tetteinket,
elvégezzük a piszkos munkát az elnyomóink helyett.
Strom Thurman és Hoover magasról tesznek rám.
Amit valójában tönkre akarnak tenni, az a törekvésünk arra, hogy egyesüljünk,
és változást követeljünk az országtól.
Arra számítanak, hogy lemondok?
Néhányan igen.
Akkor kénytelenek lesznek kirúgni,
mert nem mondok le.
Aznap, amikor feketének születtem,
homoszexuálisnak is születtem.
Vagy hisznek benne, hogy mindenkinek jár a szabadság,
vagy nem.
Igen, itt Michelle Harwood.
- Michelle Harwood. - Oké.
Megadná a vezetéknevét és a keresztnevét?
Itt Michelle Harwood.
Igen, Michelle vagyok.
Még egy busz Biloxiból.
Negyvenhét, Chattanooga.
Eleanore, ránéznél a számokra?
- Van egyéb kérése? - Aztán átmegy a fizetőkapun.
Közvetlenül az Old Dominion vasútvonal előtt…
Ezt fogod viselni a kivégzésemen?
Az özvegyi fátylam a tisztítóban van.
Egész idő alatt vártál valamire,
amit nem állok készen megadni.
Talán ha idősebb leszek, és a legtöbb harcot megnyertük,
talán…
kész leszek szerelembe esni.
De addig is szeretném, ha tudnád, hogy a családomnak tekintelek.
Se titkok,
se szégyen,
csak szeretet.
Elborzaszt, hogy egyes emberek
a keresztény erkölcsre hivatkozva
megsértik az emberi méltóság legalapvetőbb elveit,
csak hogy bemocskolják egy embertársukat.
Mr. Rustin az egyik legerkölcsösebb,
legtisztességesebb ember, akit ismerek.
Épp annyira elkötelezett az amerikai demokrácia iránt,
mint bármelyik választott képviselőnk.
Kész harcolni minden ember jogaiért,
beleértve azokat, akik a pozíciójukat kihasználva
megfosztanák őt a sajátjától.
Büszkén nevezem a barátomnak.
Nála jobb embert elképzelni sem tudok a washingtoni menet vezetésére.
Nem.
- Siessetek! - Gyerünk!
Mr. Rustin!
Blyden.
- Hová? Jobbra? - Jobbra.
Jézus átkelt e magányos völgyön
Egyedül kellett átkelnie rajta
Uram, add, hogy eljöjjenek!
Ez oda megy.
Ez pedig oda.
KÖVETLEJÜK AZ ELŐÍTÉLETEK FELSZÁMOLÁSÁT!
Köszönjük, hogy eljött. Tessék! Ott gyülekezünk.
Vegyetek még!
Írják alá a fogadalomkártyákat!
- Mr. Rustin! - Mr. Rustin, uram!
- Reggel 7:45 van. - Hol vannak?
- Százezer emberről beszélt. - Maximum 75 embert látok.
Alabama, Wisconsin, Nevada, Union Station. Nagyjából tíz órára fognak ideérni.
Eleanore?
Tíz óra.
Mikrofonpróba. Egy, kettő, három.
Micsoda tömeg!
Szabadságot…
- Igen. Így van. - Halleluja!
Emberek…
Szabadság, szabadság
Szabadság, szabadság, szabadság
Ámen!
Halleluja!
Dicsőség az Úrnak!
Igen! Ámen!
Ámen, Mahalia!
Ha hallatjuk a hangunkat minden faluban és minden tanyán,
minden államban és minden városban,
akkor hamarabb elérkezik majd a nap,
amikor Isten minden gyermeke,
legyen fekete vagy fehér,
zsidó vagy keresztény, protestáns vagy katolikus,
a régi fekete spirituálékhoz híven kéz a kézben dalra fakad:
„Szabadok, végre szabadok vagyunk!
A mindenható Úrnak hála végre szabadok vagyunk.”
Bayard!
- Anna! - Mr. Randolph!
Amikor kislány voltam,
apám minden este megkérdezte tőlem:
„Hasznossá tetted ma magadat?”
Biztosan tőled is ugyanezt kérdezték.
De gyermekem, ma…
Ma…
Uram!
Most jött a hír. Az elnök meghívta a Nagy Tízest az Ovális Irodába.
Ez a beszéd!
Gratulálok!
Bayardnak is ott kell lennie.
Pár hete azt mondtam,
örömmel leszek akár szemétszedő, ha összehozzuk ezt a menetet.
Rustin, sokkal értékesebb vagy, mint egy szemétszedő.
Roy, szégyelld magad!
Rustin Mama azt tanította, az sem kevésbé értékes,
aki úgy segít másoknak, hogy felszedi a szemetet.
Üdv, fiam! Hogy vagy?
Megengeded?
Köszönöm.
A washingtoni menetelésen 250 000 ember vett részt,
így az volt minden idők legnagyobb békés tüntetése.
A Kongresszus kilenc hónappal később elfogadta a Polgárjogi Törvényt,
amely tiltja a rassz, nem, vallás
vagy etnikai hovatartozás miatti diszkriminációt.
1977-ben Bayard beleszeretett Walter Naegle-be.
A haláláig együtt voltak. Bayard 1987-ben hunyt el.
Ötven évvel a tüntetés után
Bayard Rustint posztumusz kitüntették az Elnöki Szabadság-érdemrenddel.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka