Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Prosim? Ne razumem. V tisto smer?
Louise, pozni sva. - Vedno sem zasedena? Daj, no.
Kaj ima s tem tvoja mama?
Saj nisi resen. - Prekini.
Zakaj se jeziš? Rekla sem, da se bom preselila k tebi.
Kako si dovoliš?
Si pa res šovinist. Rad bi me prizadel. In to na prvi dan službe.
"Porodnišnica." - Dan, novi babici sva.
BABICI
Hvala.
Razpacalo se je.
Vse bo v redu. Pozabi tepca, super bova.
Nasmej se.
Maruška, potrgani jermeni v dvojki. -Že grem.
Marylin, pelji Louise k Benedicte. - Koga? -Rdečelasko. -Pridi.
Dober dan. - Dan.
To je Greg, glavni zdravnik. Petelin v kokošnjaku.
Genialen, mlad. Tu smo vsi mladi, ker težko preživiš 30. leto.
Bene, Louise je nova. Tvoja odgovornost. -Dober dan.
Se šališ? -Ne.
Me imaš za norca? Pripravnica, na tak dan?
Potrebujemo nove ljudi. - To je sabotaža in malomarnost.
Ne morem predvideti, kakšen kaos bo v službi.
Našla sem... Sofia. Na tečaj greš.
Ne potrebujem ga, končala sem tretjo stopnjo.
Odlične ocene imam. - Sofia, tu ne šteje samo adrenalin.
Pridi, pokazala ti bom, kam moraš.
Pridi.
Obriši šminko.
To je pnevmatska cev. Vidiš te ovojnice? Vse označim za nujne.
Za koga je to?
Petica, za Marylin. -Že grem.
Brez zamere, toda ni pravi dan za pripravnico.
Tamle je oksitocin.
Tule so novorojenčki.
Prostor za analizo krvi iz popkovine, prostor za abortus.
Je vse v redu, gospa? Ne, ni.
Malo globlje dihajte. Vem, a morate dihati.
Poslušajte me, takole stojte. Bravo. Samo dihajte. Odlično.
Stranišče, če boš utegnila lulati.
Pazi, kako ravnaš z monitorji, ker merijo utrip za centralno enoto.
Mi slediš? Centralna enota, monitor srčnega utripa...
Centralna, jasno. -Tu je intenzivna nega, operacijska dvorana.
V tej sobi pa zapleteni primeri, dvojčki in podobno.
Ker sta intenzivna in operacijska soba blizu.
Vse si moraš zapomniti. - Oprostite... -Telefon gre v omarico.
Nisi našla izhoda? - Oprosti.
Kakšen usran dan. - Tudi moj je bil tak. Katastrofa.
Resno? - Ja. Tečaji niso zame.
"Včasih moraš tvegati. Malo bolj zaupaj."
Prehitro je šlo, mama. Zveza se mora razviti.
"Za te stvari ni priročnika. Če nikomur ne verjameš..."
Mama, o zvezah se pač ne strinjava.
"Vem, ampak preveč zapletaš. Vsaka beseda te zmoti. -Samo tvoja.
"Spremeni odnos." -Mama, utrujena sem. Teden je bil težak.
Razšla sva se, selila sem se. Zapleteno je.
Nisem te klicala, da bi mi očitala.
"Vedno igraš žrtev."
Ni mi več do tega pogovora. Se slišiva pozneje, prav?
"Odpočij si, ljubica." - Tudi ti.
"In prijazna bodi. Se vidiva prihodnji mesec." -Prav, adijo.
Daj, stara.
Ne obremenjuj se. Poskrbi raje zase.
Ti se vsaj lahko komu pritožiš. Mene bi se mama odrekla.
Posodim ti svojo, pokliči jo. - Mogoče jo bom res.
Vas lahko pregledam?
Dobro...
Popadkov ni bilo mogoče preprečiti.
Vse sem poskušala. Tokoliza ni delovala.
Razumete? Popadki se nadaljujejo, vajini deklici prihajata.
Zgodaj je, vem. Veliko prezgodaj.
Nedonošeni bosta.
Potrebovali bosta posebno skrb.
Ampak...
V tem smo strokovnjaki. Na pravem kraju ste, poskrbljeno bo zanju.
Vem...
Šli bomo korak za korakom.
Pustila vaju bom sama.
Če vaju bo zanimalo karkoli, smo vama na voljo.
Velja?
Kaj pa ti je? Si se raznežila? Imaš težave?
Dolžna si skrbeti za ljudi. Svoje težave pusti v omarici, pri telefonu.
Tu so oddelki tretje stopnje, k sebi se spravi.
K nam pridejo najhujši primeri, ni prostora za cmeravost.
Kako lahko pomagam?
Pomagam naj ti, da boš lahko pomagala?
Dobro.
Ne, ne, nihče od starejših noče na ta oddelek.
Zamenjave? Kje naj jih najdem in jih izučim? Obupana sem.
Maruška.
Iščeš osebje za porode?
Učilnica je prazna. Jaz lahko pomagam.
Potiskajte. Tako, tako. -Še malo.
Otrok prihaja. Bravo, Cecilia. Samo potiskajte.
Še malo, še malo. Zdržite.
Še enkrat. Izdihnite pa nežno, kot da pihate skozi slamico.
Skozi slamico.
Odlično, zelo dobro. Tako, enkratno.
Odlično, Cecilia. Počivajte.
Naj se medenica razširi.
Bi se radi dotaknili hčerke?
Zdaj pa spet pihajte. Počasi.
Potiskajte, Cecilia. Da gredo ramena skozi. -Prav.
Ni popadkov. -Nič zato. - Enako kot prej? -Ja.
Razprite roke in objemite hčerko. Vzemite jo.
Čestitamo. - Bravo.
Bravo, Cecilia. -Čestitamo, gospod.
Obrnili jo bomo, da prerežemo popkovino, prav?
Pridi, lepotička.
Dobro, enkratno.
Greva do šestice? - Najbrž so že prišli izvidi. -Izvidi?
Spet sem pregledala trombocite, ker ima preeklampsijo.
Vstavila sem kateter, ji dala infuzijo in obvestila ostale.
Soba 346. Izvidi bodo kmalu.
Enkratno.
Louise... Je vse v redu? - Ja.
Ne pozabi svoje fotografije iz otroštva, za pano. -Prav.
Samo babice jih zbirate? - Tudi ti jo lahko prineseš.
In ti, Sofia. Ekipa smo. - Seveda, o tem sanjam dan in noč.
Antoine, stažist na babištvu. Še vedno čakamo izvide krvi.
Ne, ne... -Julie? - Na tečaju hipnoterapije je.
Fanfan? - Bolniška.
Bolniške so hudič. Ostali se izmučimo in zbolimo.
Kaj naj? Nikogar ni, ki bi jo nadziral. -Sofio?
Sofia se znajde sama. - Res?
Potem je vse urejeno. Super. To lahko črtam s seznama.
Oprosti...
Nekaj me zanima.
Kako se...
Meri dilatacija?
Kako s prsti občutim, kdaj je cerviks širok dva, štiri ali osem centimetrov?
O tem sem bral, zanima pa me, kako je to v praksi.
Ker mislim, da se še nisem dotaknil cerviksa.
Louise, kako merimo dilatacijo? Študenta medicine zanima.
Z dvostranskim ravnilom. - Res? -Ja.
Potem... mislite...
Ne, saj ni res. - Na telefonu sem!
Punce, čigava pacientka je tam? V hudih bolečinah je. Še dve prihajata.
Dve deklici in deček. -Nasmejali smo se, zdaj pa nazaj na delo.
Bi lahko spremljal porod? - Nimamo časa.
Bi lahko...
Gospa... - Takoj pridem, dovolite.
Ga. Weiss je povsem odprta. V petici je, jaz jo bom prevzela.
Čudnega moža ima. - Kaj piše v kartoteki? -Nič.
Občutek imam, da je nasilen. - Pošlji jo gor. V sobo na levi.
Mladoletnica, povsem odprta, 38 tednov, ni tveganja.
Tudi ti? Vse so odprte. - Krvavitev v enki.
Ni enka prazna? - Nič več.
Pa se začenja sranje.
Porodniški oddelek.
Ja, takoj pridem.
Z urgence prihajajo. Sedem centimetrov, boli jo.
Jaz moram k mladoletnici. - Jaz jo bom prevzela.
Ne, že tri paciente imaš. - Vsi jih imamo.
Moje niso v nevarnosti, lahko prevzamem četrto.
Sranje.
Prav, prevzemi jo. Vendar me obveščaj. -Dobro.
Danes imamo ogromno dela. Lahko počakate z abortusom?
Ja? Hvala.
Vdihnite.
In izdihnite. Dobro.
Vem, da boli, a morate še počakati na sobo.
Vašega moža bom prosila, naj prevzame.
Takoj pridem.
Centralna v petici ne dela. - Včeraj je bil z njo križ v štirici.
Kako naj nadziram ostale?
Pri tebi centralna dela? - Ja.
Naj jo pride kdo popravit. - Naj se res kdo zmiga.
Samo na dihanje se osredotočite.
Vdih, izdih. Počasi. Odlično vam gre. Tako.
Pomagajte ji dihati. Prav?
Takoj se vrnem. Kar tako naprej. Srečno. -Hvala.
Za otroka moram poskrbeti. Lahko ostaneš tukaj?
Poslušajte, Clara, niste še odprti, popadki so za zdaj šibki.
Nič se ne bojte, počasi se boste odprli.
Oprostite, grozno jo mora boleti. Sicer se nikdar ne pritožuje.
Vem, ampak bolečina je za porod nekaj običajnega.
"Pomiri se, ljubi, vse je v redu."
Vse bomo naredili, da vam bo lažje.
Takoj se vrnem, lahko pa me tudi pokličete.
V vseh sobah lahko vidim ta zaslon. Otrokovo srce lepo bije.
Takoj se bom vrnila. - Hvala.
Hudiča. Ne šteje hitrost, učinkovitost je važna. -Oprosti.
Pripravljena, Capucine? - Ja.
Mouna, čas je za epiduralno. Takoj vam bo lažje.
Ne deluje?
Tehnične težave. Samo trenutek.
Pri tebi dela centralna? - Ja. -Nadziraj dvojko. -Prav.
Reci ji, naj nagne glavo. - Nagnite glavo.
Dobro, takole ostanite. In mene glejte.
Spustite ramena, upognite hrbet. - Poglejte me.
Poglejte me, Mouna! Tako.
Če se boste premikali, lahko kar pozabite na epiduralno.
Nagnite glavo, sprostite ramena.
Če hočete, stisnite mojo roko. Z vso močjo.
Odlično, bravo. Nikar se ne premikajte.
"Operacijska 1, nujen primer." - Grem jaz.
Sofia, tvoj dojenček v dvojki.
Dobro je.
Prosim vas, kaj se dogaja? - Ne smete vstopiti, gospod.
Kaj se dogaja? Naj ga vidim. - Pustite nam delati.
Tri kilograme.
Zaženi apgar.
Daj mu kisik.
Podaj kateter.
Obriši ga in stimuliraj.
Apgar kaže 0. Vsrkaj.
15.23. Kdaj se je rodil? - Ob 15.21.
Ventilirale bomo.
Ena, dve, tri. Dve, dve, tri.
Tri, dve, tri.
Štiri, dve, tri. Pet, dve, tri.
Ena, dve, tri. Dve, dve, tri.
Tri, dve, tri. - Utrip je še vedno počasen.
Povišaj kisik na 30. - 30. -Oprosti, na 40.
Še vedno je šibak. - 60?
60.
Saturacija je še vedno 30. Povečaj na sto.
Nobene spremembe. Masirale bomo.
Kako ti je ime? - Sofia. -Masiraj.
Dobro. Ena, dve, tri, ventiliraj.
Ena, dve, tri. Nismo usklajene. Še enkrat.
Ena, dve, tri, ventiliraj. Ena, dve, tri, ventiliraj.
Tri minute, nobene spremembe. Celia, večji kateter.
Kako velik? - Desetka.
Nadaljuj ventiliranje.
Ena, dve, tri, ventiliraj. Ena, dve, tri, ventiliraj.
Ne raste.
Celia, masiraj srce.
Ena, dve, tri, ventiliraj.
Nič. Celia, intubiraj. Ti dodaj adrenalin.
Ne zapusti nas. 15.25. Po 4,5 minute nobene reakcije.
Pripravljena. - Počakaj.
Daj, pokaži nam, da tvoji možgani delujejo.
Pokliči pediatrinjo. - Saturacija se izboljšuje.
Bom jaz.
Halo, tu Celia iz porodnišnice.
Pošiljamo rojenega s carskim rezom. Masirale smo srce, bolje je.
Saturacija je 40 %, a je stabilna.
Ni kaj reči. Podhlajen je, a je stabilen.
Več bomo vedeli, ko opravijo MR. - Hvala, Ines.
Kaj se je zgodilo včeraj?
Cel kaos. - Ni nas dovolj, to je krivo.
Lepo vas prosim, začnimo od začetka.
Dobil sem kartoteko pacientke.
Hude bolečine, počasen utrip, šibki popadki.
Sofia, je šlo za raztrganje? - Ne, opravila sem CTG. Ni bilo časa...
Ne sodimo Sofii, nova je. Jaz bi jo morala nadzirati.
Težava je ta, da je bolnica več ur čakala na hodniku.
Zato nismo opazili, da so popadki vse šibkejši.
Brez monitorja pač nismo pomislili na raztrgano maternico.
Ne obtožujem Sofie ali Bene... - Ni videti tako.
Tišina. Sofia, prosim, nadaljuj.
V posteljo sem jo položila, opravila CTG. Utrip je bil počasen.
Grozno jo je bolelo, morala bi biti bolj pozorna.
Nisi mogla uganiti, nihče ne bi.
Centralna enota ni delovala, Redo sem prosila za pomoč.
Ja, a nisi omenila, za kaj gre. Zato nisem nič opazil.
Reda, ne prelagaj krivde. Sofia ni naredila nič narobe.
Ni kriva Sofia. Krivo je to, da nas je premalo in gre vse k vragu.
Pogosto ima ena štiri pacientke.
Pred petimi leti se je kaj takega redko dogajalo, zdaj pa je to rutina.
V Veliki Britaniji ima porodnica svojo babico. -Pa ne tukaj.
Naj se potem kar vdamo? - Ne pravim tega. -Kaj pa?
Štrajkati bi morali. -Čemu le? Delo imamo, Marylin.
Stroške želijo manjšati. Kar štrajkaj, ne bo novih delavcev.
Ni pametno, da začasni štrajkajo.
Že, ampak ni pametno, da nam nalagajo dodatne izmene.
Če bo šlo tako naprej, bodo otroci umirali. Je to prav?
Pa saj smo ga rešili, ne? Uspelo nam je.
Ker ni nihče umrl?
Je to edini kriterij? Otrok bi lahko imel poškodbo možganov.
Je prav, da ženske čakajo na hodniku in da naprave ne delujejo?
Trdim kaj takega? - Tako zveniš.
Prav ima. Tekamo iz sobe v sobo in sploh ne govorimo s pacientkami.
Ne igrajmo žrtev. Naprave zdaj delujejo, ne?
Ja. -Potem pa se ne pričkajmo, ker imamo delo.
Vedno so predani eni in isti.
Eni in isti so predani?
Da ne bi kdo dvomil o moji predanosti. Ves čas delam nadure.
Tudi ko sem bolna. Še na stranišče ne grem.
Svojega otroka ne vidim. Nisem predana?
Pozdravljeni.
Čestital bi vam, ker ste se včeraj tako dobro znašli v kaosu.
Izmena je bila zelo težka, a ste bili strokovni in pogumni.
Nagrado si zaslužite. Vse vabim na suši.
Kartoteka je prazna.
Kako to? -Od prvega ultrazvoka ji niso jemali krvi.
Prav imaš, prazna je. Ni podatkov za anestezijo.
Capucine, pacientko boli, a ni bila pregledana. -Sploh ne?
Samo v prvem trimesečju. Pozna nosečnost, migrantka, brezdomka.
Vzemimo ji kri in jo označimo za nujen primer.
Hvala, Reda, analiza krvi je obvezna. Dilatacija? -Osem, na urgenci je.
Epiduralna nima smisla, kmalu bo rodila.
Naj jo prevzamem jaz? - Ne. -Primer je zapleten.
Ne zna francosko, nima kartoteke. Ne poznamo njene zgodbe.
Zmogla bom.
Lahko spremljam porod? - Ne, primer je zapleten.
Valentin, sranje, pozabila sem nate. - Je že v redu. -Oprosti.
Bene, lahko gledam porod v štirki? - Oprosti, otrok se je že rodil.
Ne moremo misliti nate, preveč dela imamo.
Močno potiskajte, močneje. Vse dajte od sebe.
Ne pomagate otroku. Potiskajte. -Ne vpij nanjo.
Močneje, ne odnehajte.
Dajte, dihajte. - Dobro.
Pri naslednjem popadku morate pritisniti z vso močjo. Razumete?
Ne pritiskate dovolj. Globoko vdihnite in dajmo!
Pritiskajte, pritiskajte!
Me slišite? -Ne vpij. - Dajmo, pritiskajte.
Tokrat pa zares. Dajmo, potiskajte.
Morate potiskati!
Ni dovolj, ne morem pritiskati namesto nje. -Naj si oddahne.
Vaš otrok je na poti. Ko začutite popadek, na znak kolegice vdihnite.
Zadržite sapo in izdihnite, kot sem vam kazala. -Tokrat se zberite.
Dajmo, potiskajte. Močneje.
Stop!
Dovolite.
Tu je. Bravo, gospa.
Čestitam, deklica. Rojena ob 22.22.
Bravo, gospa.
Daj jo sem, Louise. Daj mi jo. -Je že v redu.
Zbudi se.
Pokaži malo barve.
Ga. Agazi, ne bojte se, samo masiramo jo.
Poskrbeli bomo zanjo.
Daj, postani rožnata. - Počasi, Sofia.
Zdaj jo lahko pestujete.
Ne, preveč sem utrujena.
Kako je princesi ime?
Ste že izbrali ime, Mariam? - Ti ga daj.
Dober dan.
Živijo, mala.
Jaz sem Charlotte. Mama te še ne more pestovati, a te bo kmalu.
Vsi smo ob tebi.
Tu smo zate.
Prekrasen otrok si.
Je s tabo vse v redu?
Si klicala pediatrijo?
Rekli mi bodo, naj počakam MR, in preslišali skrbi.
V tem ni nobenega smisla.
Louise, kaj se je dogajalo tam notri?
Moja pacientka je.
Samo pomagati sem hotela. - Ti? Pomagati?
Bi rada sedla za mizo? - Ob tebi ni prostora
Oprosti. Ja... Oprosti.
Kaj počneš?
Stanovanje iščem. Trenutno... No, od nekdaj živim pri starših.
To me ne moti, a se zjutraj dolgo vozim v službo.
Če hočeš, lahko spiš pri naju.
Pri vaju?
Ja, na kavču. Prostor imava.
Kako prijazno o tebe. Pri vaju z Louise lahko spim?
Vaju ne bi motilo?
Ne ponujam miloščine. Dal nama bi 200 evrov. Če se bo strinjala.
Odlično. To bi bila krasna rešitev.
Če ne bom v napoto... -Ne zapravljaj časa s tem opravičevanjem.
Velja, oprosti.
Zelo si prijazna, da mi ponujaš prenočišče.
Neopazen bom.
Trebuh in noge me bolijo, ti pa mi govoriš, naj bom pogumna. Hvala.
Moja hči rojeva.
Reda! Kje je Reda? Reda!
Sina iščem, zdravnik je.
Njegova sestra bo rodila. Reda, dragi. -Ne vpij.
Rodit je prišla. Otrok je na poti.
Otrok bo kmalu tu. -Molči, jaz bom rodila. -Hvala, gospodična.
Kje je prostor? -Soba dve. - Kje ima sobo? -Sama zmorem.
Pomagala bom, gospa. -Hvala, moj sin je tukaj. -Naj že molči.
Boli jo. -Vem.
"Kaj se dogaja? Jo vse v redu?" - Ni, grozno jo boli.
Kje si, Samir? -"Blizu. Samo še 198 km."
Dihaj, dihaj. -Ne, ne tako. - Dihaj, ljubica. -Mama, daj ji mir.
Dovoli ji dihati. - Minilo bo.
Kje je Bene? Ona naj ji pomaga. - Ne more biti ves čas tukaj.
Ona bo poskrbela zanjo.
Ne zaupam ji.
Reda, lepo te prosim.
Nočem, da mi pri porodu pomaga brat.
Ti ji pomagaj, Reda. - Ne morem.
Louise bo z njo, odlična babica je. Zaupam ji. Jaz grem.
Kam greš? Tukaj ostani. - Dovoli mu delati.
Tvoja sestra rojeva.
Razširjeni ste za pet centimetrov. Še pol poti ste.
Želite epiduralno? - Ja, želi.
Samir! - To ni njegova odločitev.
Epiduralna, Souad. - Daj mi dve minuti, da se odločim.
"Kaj pravi Reda?" - Nič. -Naj dobi epiuralno.
Skoncentrirajte se. To je vaša odločitev, Souad. Kaj bi radi?
Dva otroka imam. Vem, da hoče epiduralno.
Samo Souad bomo poslušali. Kaj želite? -Nič te ne bo bolelo.
Prav, prav. -No, odločila se je. Pokličite anesteziologa.
Kot želite. - Pokličite ga.
Ste prepričani, Souad? - Nimam izbire.
Pokličite anesteziologa. - Saj slišim. -Dajte mi injekcijo. Dve.
Torej epiduralna? - Pokličite anesteziologa.
Strinjala se je, pokličite ga.
Boš že videla... -Nehaj. Bi rada opravljala njeno delo?
Kje je anesteziolog? - Za nekaj minut boste zapustili sobo.
Ne, pri hčerki bom. Njenega moža ni, jaz pa sem.
Moram jo tolažiti. - Pa naj ostane.
Ne. Vem, da vas skrbi za hčerko, a jaz tako ne morem opraviti dela.
Po porodu boste lahko počeli, kar boste hoteli.
Tu je prostora samo za eno mamo, in ta mama je Souad.
Prosim, da odidete.
Prosim.
Hvala, se vidimo pozneje.
Oprostite. Majčkeno miru potrebujete.
Hvala. - V redu? -Ja.
Tako, kar potiskajte, dokler traja popadek.
Boste pomagali? - Kako? -Pridite.
Roke položite na obe strani.
Močno stisnite. Souad, naslonite se nanj.
Padla bo. - Ne bo. Močna je.
Pomagajte ji, da se bo med popadki sprostila.
In? Je vse v redu? - Ja.
Je z mojo hčerko vse v redu? - Vse. Pridita.
Nič ni narobe. -Louise, bi lahko... - Ne, oprosti. Moja sestra rojeva.
Kaj pa bi ta rad? - Nič, mama.
Oprosti, Valentin. - Je že v redu.
Kaj se dogaja? Poglej. Gor leze. - In dol. -Kaj se dogaja?
Povej mi. -Važno je, da gre spet gor. - Ne gre, spušča se. -Ne, mama.
V sivem pasu je. - Dobro, razumem.
Je torej vse v redu? Tvoja sestra ne trpi? -Ne.
In otrok? Utrip? Je vse v redu?
Dobro. -Počakaj... - Spušča se, nekaj ni v redu.
Nehaj, ob živce me spravljaš. - Pojasni mi. Spet se dviga.
Malo pada. - Ne.
Reda? -Kaj je? - Zakaj tako pada? Kaj se dogaja?
Nehaj. -Zakaj? Nekaj se dogaja. Reda, ni utripa.
Kje je? Reda, izginil je. Zakaj?
Povej mi. Je prišla?
Je prišla na svet?
Končano je.
Reda, moja vnukinja.
Kako vas imam rada.
Rada vas imam.
Popolna je.
In ga. Agazi? - Tri noči bo v hotelu. -In potem?
Ne vem, Charlotte. Sofia, vstopi.
Veš, kje bo končala? Na ulici.
Za tri dni jo boš dala v hotel, pa boš imela čisto vest?
Kaj pa naj bi naredila?
Super. Hvala.
Naj se vrnem pozneje? - Sedi, Sofia. Je že v redu.
Torej, Sofia... S tabo sem zelo zadovoljna.
Vendar si utrujena. Prestavila te bom na prenatalno medicino.
Ker... - Se je kdo pritožil?
Ne, a niso vsi za delo v porodni sobi.
Tvoj začetek je bil težak. Incident te je zdelal.
Babica sem. Morala bi se znajti. - Vseh ne moremo rešiti, Sofia.
To moraš razumeti.
Babica je z nosečnico ob lepih in težkih trenutkih.
Že... -V čem je smisel tega, če ne morem rešiti vseh? Rada jim pomagam.
Se lahko vrnem na delo?
Ja.
Tu Marylin. Imate prostor za porodnico?
Ob 12.08. -Halo? Iščem prostor za žensko, ki je pravkar rodila.
Seveda, počakala bom.
Dobro. Vseeno hvala.
Za go. Agazi? - Povsod smo že klicale.
Lahko pospraviš kartoteko ge. Sajaux? Hvala.
Pošiljam pacientko, vaginalni porod. Prerez presredka druge stopnje.
Deklica ima 3,1 kg. Apgar in pH sta normalna.
Imate prosto sobo?
Prav, čakam. - Reda, naj dam trojki terbutalin?
Terbutalin? Je oksitocina manj? - Ja.
Se pacientka lahko premika? - Ja.
Nima hipertenzije ali hiperstimulacije? - Ne. -Potem ni treba.
Ste našli sobo? Dobro.
Marylin, kaj praviš na trojko? Utrip je počasen. Terbutalin?
Naj upočasnim popadke, da si otrok odpočije.
Ne, utrip je normalen. Pravi za drugo fazo.
Brez skrbi.
Antoine...
Prosim, pridi.
Utrip je šibak. Naj ji dam terbutalin?
Potrebuje carski rez? - O kom govoriš? -O trojki.
Ni težav z dilatacijo? - Ne. -Ni rizična, ni diabetesa,
prepočasna rast, prekoračen rok? -Ne.
Ne razumem. Otrok prihaja. Čemu terbutalin?
Antoine, sem ji že povedala. Vse je v redu?
Potem me pa ne moti.
Čas zapravljam, ko imamo zelo resne primere.
Strinjam se. Vem, da ni lahko vedno prepoznati tveganje.
Še učiš se, a se navadi zaupati.
Poglej Louise... Uči se iz svojih napak.
V operacijski naju potrebujejo. -Že grem.
Hvala, Sofia. Zdaj bodo rekli, da babice nimajo pojma. -Oprosti.
Resno ti pravim.
Reda se ima za glavnega, ker je moški. Kar naprej se dokazuje.
Pomagal ti je, ko si imela delo. Ni pošast. -Seveda ne, ker ima tiča.
Adijo.
Vesel božič. Se vidiva v ponedeljek. - Tudi tebi lep praznik.
Upam, da se boš pri družini sprostila.
Gotovo jim boš rekla, da je s tabo vse v redu.
Kaj počneš?
Torto pečem. Ne skrbi, počistil bom za sabo. -Dobro.
Ena, dve, tri... - Potiskajte. -Potiskajte.
Vse moramo popiti. -Največ dva požirka. -Za ušesi se namaži.
Zdravica. - Na kaj nazdravljamo?
Na ta čudoviti poklic, zaradi katerega za božič nismo doma.
Saj res, Valentin ima majhno presenečenje. -Tako je.
Striptizeto? -Ne. Nekaj okusnejšega, upam.
Torta. Spekel sem torto.
Saj ni nič.
Zmes sem kupil, okrasil pa sem torto povsem sam.
Krasno. -Kaj pa je to? - Ne vidiš? -S katere strani gledamo?
To je glava.
Klovn. -Ne. -Nebo s pticami. - Zrezek. -Čarodej?
Charlotte z Božičkovo kapo.
Ptice na nebu. -Čudno je mešati meso in pisane mrvice.
Vulva je.
Vulvo si dal na torto? - Resno, Valentin?
Torta za porodnišnico. - Krasno. -Odlična zamisel.
Kaj je tole? - Klitoris. -Resno?
Orjaški je. - Ni v pravem razmerju.
Narejen je za osem ljudi. - Tvoja prva epiziotomija.
Previdno.
Porodniški oddelek, halo? - Bi kdo?
Posluh... Ga. Delamarre, odprta je štiri centimetre.
Z urgence prihaja. - Koliko je ura?
Mali Jezus. -Jaz jo bom prevzela. - Oprostite, bi lahko...
Smem... - Pridi, Valentin. -Resno? -Ja.
Najboljši božič v življenju.
Pozdravljeni. - To je Louise, vaša babica.
Bi raje sedeli? - Popadek prihaja.
Tako, samo počasi.
Vdihnite skozi nos, izdihnite skozi usta. Tako.
Tako, ja.
Zelo dobro. - Tako dihajte še naprej.
Naj mine.
Ko boste pripravljeni. - Minilo je.
Popadki pomenijo, da otrok prihaja.
To je dobra novica, nasmehnite se.
Kar lezite.
Odlično.
Vam je udobno? - Ja, hvala.
Vem, da vas marsikaj skrbi, a naj vas ne bo strah.
To je vajin trenutek.
Otrok prihaja.
Tu smo zato, da pomagamo.
Prav. Hvala. - Hvala.
Ne boj se, Fanny. Globoko vdihnite. Vse je v redu.
Potiskajte.
Spet, še enkrat.
Ponovite. Z vso močjo.
Pogumni bodite.
Odlično, na dobri poti smo.
Vse je v redu, samo počasi.
Dajte, Fanny. Naredite to zanjo. Globoko vdihnite.
Tu je.
Prihaja.
Potiskajte.
Dajte, ne odnehajte, Fanny.
Nadaljujte. Fanny. - Kaj je narobe?
Nič, ramena bom izvlekla. Ena stran je že zunaj.
Tu je, prihaja.
Je že zunaj. Presenetili smo jo.
Poglejte to glavico. Zelo se je borila.
Komaj je čakala, da pride na svet.
Dobrodošla, mala. Bravo, Fanny. Enkratni ste bili.
Pokriti jo moramo. Očka jo bo oblekel.
Kateter, hitro.
Daj mi masko.
Povečaj kisik.
Masiraj ga, Charlotte.
Zakaj je na respiratorju? Starši so prestrašeni.
Z otrokom ni nič narobe. Nazaj ga nesi. -Ines, otrok je moder.
Moder je. -Ines, jaz sem. Otrok ni hipotoničen.
Naj vidim.
Sofia, naj si ga ogledam.
Čisto nič ti ni.
Krasno dihaš. Ne potrebuješ maske.
Kaj se je zgodilo? - Moder je bil.
Nisi počakala?
Sofia.
Tu je pisarna, osrednji monitor,
soba za novorojenčke, lekarna z oksitocinom.
Tu analiziramo kri iz popkovine.
Letos smo dobili nove monitorje...
Spet pripravnica? - Zamenjava. -Takoj bo zbežala.
Kako gre Sofii?
Maruška jo je poslala na dopust. Ne počuti se dobro.
Sofia?
Si notri?
Vidite veliko stopnišče?
Spredaj so palme.
Najbrž je vstopil na urgenci. - Ste na urgentnem oddelku?
Naj pusti pice na recepciji. - Po vas bom prišel.
Mislim, da vas vidim. Takoj pridem.
Bova ostala na zvezi?
Še celo uro bo trajalo. - Najmanj.
Nisi lačna?
Nekaj drugega mi ne da miru.
Hvala.
Kaj je?
Kaj?
Ja, divje je, vem. Kot mesto v mestu.
Vidim vas.
V modrem sem, maham vam. Me vidite?
Ne? To niste vi? Oprostite.
Potem ste pa na parkirišču.
Ne, ni... Ja. Ste tisto vi?
Morali bi me videti. Jaz vas vidim.
Tam počakajte, po vas pridem. Prav? Prihajam.
Dober dan. - Dan.
Je vse v redu?
Živijo.
Kaj pa je to? - Ne jezi se, pojasnil ti bom.
Dober dan.
Lahko pojasnim.
Mariam ji je ime, iz Nigra je. - Vem, pri nas je rodila.
Sam sem se tako odločil, sam sem prevzel odgovornost.
Na moji postelji naj bo, jaz bom spal v kopalnici.
Brez vprašanja si jo pripeljal? - Jaz nisem proti, prav je naredil.
To je norost. Ne vesta, kakšna odgovornost je to. -Načrt imava.
Ti boš na kavču, jaz bom v kopalnici. - Si nora? V kopalnici?
Naj jo naženem? Jaz ti ne solim pameti, koga vodi v posteljo.
Počivati moraš. Boš imela doma pacientko? Norost.
Tišje. - Prav je, da ostane tukaj.
Sofia, jaz bom spal v kopalnici. - Ni treba, bom jaz.
To sploh ni važno. Sploh nista resna.
Ne more ostati tukaj.
Otroka ima, to je velika odgovornost. Ne sme biti naša muha.
O tem ne bomo razpravljali.
Tako je. -Seveda bomo razpravljali. -Ne...
Malico sem vam prinesla. Če bi kaj rabili, mi povejte.
Sedite.
Če jo motim, lahko grem.
Ne, vse je urejeno. V moji postelji boste spali.
V njeni postelji boste, potem se bomo kako znašli.
Preveč je mraz, da bi spali zunaj.
Pridite.
Kar počivajte.
Če bi kaj potrebovali, smo tu blizu.
Tako. Počasi.
Delo ima. Kaj pa je?
Prosim? Odšla? Hudiča.
Ne, ne bom ji povedal. -Česa mi ne boš povedal?
Vse je v redu. - Kliče Sofia?
Daj mi telefon. Daj sem.
Sofia, tu Louise. Kaj se dogaja?
Kako nič? Valentin je ves iz sebe.
Prosim?
Odšla je brez otroka?
Ne, ne dam ti Valentina. Kaj pa boš? Dojila otroka?
Sebična sem? Bedarija. Sofia.
Ne nori, jok slišim. Nesi malo na policijo.
Kaj? Na policijo? Zakaj?
Nesramna sem? Ne, razumna sem.
Ne potrebuješ moje pomoči? Prav, pokliči, ko se spametuješ.
Valentina sem klicala, ne tebe.
Kaj se dogaja?
Vse je v redu. - Ponavljam... Kaj se dogaja?
Nič. -Ga. Agazi... Njen otrok je pri nas.
Prosim?
Pri vas je? - Ga. Velinski spet krvavi. -Sranje.
Ga. Agazi in njen otrok sta pri vas? -Ja...
Ste blazni? Ne razumete...
To ni vaša odgovornost. Saj niste pri zdravi pameti.
Nehaj jokati.
Mala, vse bo v redu. Vse je v redu.
Našli bomo mamo. Takoj.
Ob tebi sem.
Vse je v redu.
Vas boli? -Ja.
Lahko potipam?
Nabrekla je.
Dojke so trde.
Ko jo dojite, naj bo njen trebušček ob vas.
Njen nos naj gleda navzgor, da bo lahko odprla usta. Sicer bo ščipala.
Vem, še druge otroke imam.
Nisem vedela.
Kje so?
Tam.
Vroči ste. Nekaj vam bom prinesla.
Zakaj si tukaj?
Ne razumem. - Nimaš službe?
Ne vem, ne zmorem več.
Zakaj ne?
Oprosti, ker sem malo pustila tukaj.
Razumem te.
Težko je, človek lahko obupa.
Tako je življenje.
Odlično ji gre.
Oprostita.
Mir bom dal.
Je vse v redu?
Si ti cel? -Sem.
Vse v redu? - Ja. Vesel sem vas.
Hvala, Valentin.
Je že v redu.
Odšli sta.
Pretežko je.
Občutek imam,
da se lahko trudim, pa gre vse k vragu.
Nobenega padanja v nezavest več. Pazite nase.
Marylin, je bila to štirica? - Ja. -Brišem jo.
Izdihnite. Tako. Louise?
V sedmico jo peljem. Jo lahko prevzameš? -Seveda.
Kako je z go. Mazieres? -Otrok je umrl, Benedicte bo opravila splav.
Ubogi starši. Umrl je z osmimi meseci. - Kdo odhaja na dopust?
Jaz grem na Maldive. - Maldive?
Srečnica. Ko bi vsaj lahko šla tudi jaz.
Šalim se. Res misliš, da imam denar za Maldive?
Ne, oprosti. - Daj, no. -Pozneje se vrnem.
Tole lahko uredimo po e-pošti.
Odlično vam gre.
So popadki pogosti? Jih imate zdaj? Ne?
Dobro.
Globoko vdihnite. Vse je v redu.
Samo še nekaj korakov.
Sem sedite.
Takoj se vrnem.
Kako vam je ime?
Roseau. Helene Roseau. - Dobro.
Takoj se vrnem.
Sranje.
Tu je par, ki je prvega otroka izgubil. Pred dvema letoma.
Ime? - Helene Roseau.
Ja, na urgenci sta bila. Zelo prestrašena.
Prvi otrok se je rodil prezgodaj. Katastrofa.
Srce ni bilo.
Komaj si se vrnila, Sofia. Naj jaz prevzamem?
Sofia, kar ti jima pomagaj.
Jaz ti zaupam.
Ja. Tudi jaz.
Močna si, bravo.
Je popadek minil?
Vse bo v redu. Sofia je odlična babica.
Vse je v redu. Slišite, kako močno otroku bije srce?
Zdrav je.
Anesteziologinjo bomo poklicali, epiduralno boste dobili.
Takoj bo lažje. Če bi kaj rabili, pritisnite gumb za sabo.
Ne oklevajte. Pozvonite, če potrebujete karkoli. Velja?
Ta porod bo minil brez težav, ja?
Ni nujno, a moraš govoriti s starši.
Počasi, saj bo. - Ves dan sva čakala.
V navadni sobi bova? -Žal nimamo druge.
Vzemita si ves čas, ki ga potrebujeta.
Kar bosta želela, vse bomo uredili.
Ves čas bomo ob vaju.
Počasi dihajte, Helene.
In globoko.
Počasi izdihnite.
Naj mine.
Vdih...
Izdih.
Naj popadek mine.
Globok vdih.
Minilo bo.
Pripravljena sem.
Potem pa se nagnite.
Počasi spustite glavo in ramena.
Upognite hrbet.
Začela bom.
Močni ste. Z vso močjo potisnite.
Dihajte, dihajte. Otrok je tu, Helene, primite ga.
Je z njo vse v redu? Ste prepričani?
Bravo.
Oči ima na široko odprte.
Bravo.
Ne deluje. -Še dve imam in primer na urgenci.
Noče naravnega poroda. - Vem, trudim se.
Samo opravi svoje delo. - Molči in opravi svoje delo.
Sranje, nimam časa za žalujoči par. - Otrok ne more umreti dvakrat.
Porodnišnica.
Bom sporočil.
Prihaja diabetičarka, 36 let. Odprta pet centimetrov. -Bom jaz.
Bi ga rada videla?
Zakaj sva morala čakati?
Pet ur sva čakala.
Žal mi je. - Nihče ni prišel sem.
Res mi je žal.
Grozno veliko dela imamo.
Zelo mi je...
Zelo mi je žal.
Pacientka je jokala od strahu. Rekla sem ji, da se takoj vrnem.
Tekla sem k drugi, ki je krvavela.
Ko sem se vrnila, je reva že sama potiskala.
Tista druga pa je ležala v krvi. Same morajo roditi.
V tolažbo boš dobila devet evrov več za nočno izmeno.
Odpoved bom dala.
Prosim?
Odpoved bom dala.
Ne. -Ja.
Izmene so grozne. Pa kaj. Ni časa za malico, stranišče. Prav.
Nisem s svojim otrokom v zameno za bedno plačo.
Bedno, a celo to lahko prenesem.
Ampak grozen odnos do pacientov...
Ne, tega pa ne prenesem.
Na to nisem pristala.
Tu je pisarna.
Charlotte, to je Juliette, pripravnica. -Me veseli.
Tam je oksitocin, pnevmatske cevi.
Tu so novorojenci. Monitor kaže utrip fetusa.
Ves čas ga spremljaj, sploh pri komplikacijah.
Da jih pravočasno opazim? - Vedno se kje zaplete.
Dobrodošla v javni bolnišnici. Toda ekipa drži skupaj.
PRIHODNOST JE V MOJIH ROKAH!
VSEM PORODNICAM SVOJO BABICO!
KRASEN POKLIC, OBUPEN STATUS!
BODOČE BABICE, NIČ LEPEGA SE VAM NE OBETA!
OBVARUJMO ŽENSKE!
NE POPOKA SAMO PRESREDEK!
KRASEN POKLIC, OBUPEN STATUS!
MATERINSTVO = NEVARNOST!
NE DOVOLIM, DA ME ZLORABLJATE!
ČESTITAMO, UBILI STE NAJLEPŠI POKLIC!
UMIRAM!
MORITE BABICE!
MEDIATRANSLATIONS