Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg var ikke forelsket i ham.
Det troede alle.
Men det var jeg ikke.
Jeg elskede ham. Selvfølgelig.
Det var umuligt ikke at elske Felix.
Og det var en del af problemet.
Alle elskede ham. Alle ville være i nærheden af ham.
Det udmattede ham.
Folk kunne ikke lade ham være i fred.
Især pigerne.
Du godeste.
Pigerne.
Det var faktisk pinligt, hvordan alle kappedes om ham.
Jeg tror, det var derfor, han var så glad for mig.
Jeg beskyttede ham.
Jeg var ærlig over for ham.
Jeg forstod ham.
Jeg elskede ham.
Men var jeg forelsket i ham?
Du frustrerer mig. Det er irriterende.
Jeg fik den i Indien.
Han har tørklædet.
Hey, fed jakke.
- Og slipset? - Så grimt.
Åh gud.
VELKOMMEN TIL ÅRGANG 2006
Det er virkelig poetisk.
Virkelig sejt.
Er den plads fri?
Må jeg?
Michael Gavey.
- Oliver. - Oliver hvad?
Oliver Quick.
Er du også Palle alene i verden, Oliver Quick?
Er alle ikke det? Det er den første aften.
Se dig omkring.
Det er kun dig og mig.
Og pigen med agorafobi, men hun er på sit værelse. Naturligvis.
Hvad studerer du?
Matematik.
Jeg er et geni. Jeg kan ikke engang lide matematik.
Jeg kan det bare. I hovedet. Hvad som helst.
- Giv mig et regnestykke. - Ellers tak.
- Kom nu. - Jeg tror på dig.
- Kom nu. - Nej. Jeg tror...
Kom med et fucking regnestykke!
Fire hundrede treogtyve gange otteoghalvfjerds?
Toogtredive tusind ni hundrede fireoghalvfems.
Hvad synes du om Oxford?
Godt. Ja, det er godt. Tak.
Er du kommet langvejs fra? Hjemmefra?
Prescot.
- Ja. Hvor? - Prescot.
Merseyside?
Kender det ikke.
Prescot.
Hvordan gik det med sommerens pensum?
Okay, tror jeg.
- Jeg læste det hele. - Det hele?
- Der var 50 bøger. Er du skør? - Jeg troede...
Kong James' Bibel er på den!
Har du brugt sommeren på at læse Biblen?
Det pensum er valgfrit.
- Jeg har ikke læst halvdelen af de bøger. - Undskyld.
Ved du, hvor han er? Han er 20 minutter forsinket.
Så må vi vel hellere gå i gang.
Undskyld. Jeg beklager forsinkelsen.
Beklager virkelig. Jeg for vild.
Hej, en fornøjelse. Undskyld.
Du er Farleigh...
...Start, går jeg ud fra?
Pænt af dig at dukke op.
Du er vel ikke i familie med Frederica Start?
- Det er min mor. - Nej!
Jeg kendte hende, da jeg var på din alder. Da vi gik her.
Da hun var Frederica Catton. Før hun tog til USA.
Vildt!
Vildt. Det fortæller jeg hende.
Hun vil elske, at min underviser er hendes ven.
Nej, ikke ven.
Nærmere beundrer.
På lang afstand.
Vi talte vist aldrig sammen.
Nej, nævn mig ikke engang.
Skal vi begynde?
"G.K. Chesterton ville det sådan.
"Denne skandaløse galop af løgne.
"Således kan man sige om stroferne,
"ligesom i Brownings Last Duchess, at de fremstår levende."
Okay, ja. Meget fint.
En masse stof til eftertanke der. Spændende.
"Således..."
Undskyld, bare "således".
Det er et sjovt ord.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Bruger vi det i det virkelige liv?
Det er lidt vidtløftigt, synes du ikke?
- Ikke rigtigt. - Nej.
Nej. Du brugte det syv gange.
- Nej, jeg gjorde ej... - Jo. Jeg talte.
Der fik han dig vist, Oliver.
Så du går efter mit essays stil frem for at se på substansen?
Det er lidt...
- Lidt hvad? - Dovent.
Man har lov til at diskutere et arguments retorik.
- Det er ikke hvad, men hvordan. - God pointe.
Ja, især hvis man ikke har læst digtene.
Jeg ser frem til dit essay.
Oliver.
Oliver!
Værsgo, en Crunchie.
Tak.
Vidste du, at kollegiet holder julefest i aften?
IFI, mig og dig.
Ikke fucking inviteret.
Alle er vel velkomne.
Nej, det kræver en invitation. Har du fået en i dit dueslag?
- Jeg har ikke kigget. - Det har du ikke.
Fucking tabere.
- Som om vi ville med. - Ja.
Hvad skulle vi med de intetsigende røvhuller?
- Ja. - Nej.
- Vi kan selv finde på noget sjovt. - Ja.
- Spiser du den? - Nej, tag den bare.
Er du okay?
Ja. Mit dæk er punkteret.
- Det er uheldigt. - Ja.
Jeg har prøvet at ordne det.
Selvfølgelig sker det, når jeg allerede er forsinket.
Fuck.
- Hvor er det? - På Iffley Road.
Shit.
Jeg pjækkede også i sidste uge, så...
Jeg skal ikke noget særligt. Jeg ville bare aflevere dem her på biblioteket.
Tag min cykel.
Nej, det kan jeg ikke. Det ser ud til regn. Jeg vil ikke...
Det gør virkelig ikke noget.
Jeg kan bare få den senere.
- Vi bor på samme kollegie. - Gør vi?
Ja.
Kæft, det er sødt af dig. Seriøst?
Det er virkelig sødt. Tak.
Er du sikker? Den er besværlig at trække hele vejen.
Skal jeg trække din tilbage?
Nej, undskyld. Jeg troede, du...
Jeg kan godt trille den tilbage. Der er ikke så langt.
Tak. Undskyld, hvad hedder du?
- Jeg hedder Felix. - Oliver.
- Oliver? - Ja.
Oliver, jeg elsker dig.
Jeg elsker...
Jeg elsker dig! Seriøst.
Tusind tak, du!
Så sødt. Du har virkelig reddet mig.
Tak. Jeg sætter bare din i cykelskuret, okay?
- Ja. Fint. - Okay. Tak, Ollie!
Jameson stirrer konstant på hendes patter
og ignorerer fuldstændigt, at hun knap kan sine gangetabeller.
Gangetabeller, Oliver!
Fuck nu bare af, og studér kunsthistorie.
Oliver?
- Ja? - Ikke ligefrem blændende selskab.
Undskyld.
Du milde himmel!
Jeg skal slå en streg. Henter du en øl mere?
- Ja. - Tak.
Værsgo.
- Endnu en øl. - Ja.
Der er han! Ollie! Oliver!
Kom her.
Hey! Kom her.
Kom her. Ja! Kom her.
Åh nej.
Hejsa.
Hej.
Den her fyr er min helt.
Jeg fortalte om, da du reddede min røv!
Så sødt!
- Tak. - Så sødt.
Sæt dig. Jeg skylder en drink. Her.
Er du sammen med nogen?
Nej. De er lige gået.
- I vil ikke tro det. - Hvilket kollegie?
Han stoppede bare...
- Jeres. - Okay.
Hvad studerer du?
Shots!
- Vent. Jägerbombs! - Ja!
- Jägerbombs! - Ja.
- Det er din omgang. - Jeg må hellere gå i seng.
Vent, nej!
Du slipper ikke for din omgang.
- Det prøver jeg ikke på. - Jo.
Kom nu.
Okay.
Okay, okay.
- Farleigh. - Hvad?
- Lad ham nu være. - Hvad?
Den omgang vil koste en formue.
Pubregler, Felix.
Det er min omgang, jeg...
Jeg kan ikke gå tilbage og bede om penge.
- Dit problem. - Kom nu.
Kan jeg ikke betale i morgen?
Beklager, du er for langt fra.
Kom nu. Jeg kommer med dem i morgen.
Nej.
- Kom nu... - For helvede.
Jeg tænkte, du havde brug for hjælp.
Og du tabte forresten den her på gulvet.
Jeg overvejede at stjæle den først.
Tak.
Jeg betaler dig tilbage i morgen.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Tak, Ollie!
- Tak, Ollie. Åh gud. - Ollie!
Ollie!
Farleigh voksede nærmest op hos os.
Jeg vidste ikke, at I var fætre.
Jo, min tante, Farleighs mor, stak af til USA
som 19-årig for at undslippe "de koldhjertede englændere".
- Smøg? - Jeg ryger ikke.
Tante Fred giftede sig med en galning, der ødslede alt væk,
også mange af fars penge, indtil han endelig sagde stop.
- Det lyder som en Evelyn Waugh. - Ja.
Waugh har baseret karakterer på min familie.
Han var besat af vores hus.
Far havde så stor skyldfølelse,
at han besluttede at betale hele Farleighs uddannelse.
- Heldige Farleigh. - Det har ikke hjulpet meget.
Han blev bortvist fra de fleste skoler
for at sutte lærerne af.
- Hvad med dig? - Jeg har ikke suttet nogen lærere af.
Ikke endnu.
- Det er fucking DJ Shadow. - Han er for vild.
Alle kostskolepsykopaterne.
Hvad lærer de én?
- Latin, vandpolo og børnemishandling. - Ja.
Det er sødt.
Lille Felix.
Der er ingen billeder af mig som barn.
Der er egentlig ikke så meget at sige.
Er du under vidnebeskyttelse eller hvad
Du godeste. Har du nogen søskende?
Og dine forældre?
Søskende, nej.
- Og mine forældre er... - Hvad?
- Jeg ser dem sjældent. - Hvorfor?
Bare... De har...
- De har problemer. - Hvad?
Hvad mener du med problemer?
Mentalt helbred og afhængighed og sådan.
- Far solgte lidt og sådan. - Solgte?
Det lyder forfærdeligt. Virkelig.
- Ja. - Var det forfærdeligt?
Hør, det hele er hårdt.
Ja.
Fuck dem.
Du inspirerer mig. Seriøst.
- Tak. - Virkelig sejt.
Kan du nu lave okker gokker mellem India og Annabel og tage en med hjem,
for de ser forpinte ud.
Okker, gokker, gummiklokker.
Erle, perle, pif, paf, puf.
Væk med den beskidte luf.
Hvad fanden? Jeg har talt hende op i en time.
Jeg vil minimum rives af.
Det vil vi alle sammen.
Få dig en titel og et gigantisk fuck-af-slot.
Oliver Quick.
Du ser anderledes ud.
Gør jeg?
Du vil kede ham.
Undskyld?
Fedterøv.
Må Oliver komme med?
- Skat. - Hvad?
Jeg ved ikke, han er bare lidt akavet.
Han er elendig til småsnak. Hvem skulle han sidde ved siden af?
En af dine lækre venner?
Beklager, Felix.
Ingen vil sidde ved siden af Oliver.
Hvorfor ikke?
Fordi han er en legatdreng, der køber sit tøj i Oxfam.
Hårdt.
Virkelig hårdt sagt.
- Du er så snobbet. - Beklager.
Her er fucking varmt.
Ja.
Hvad er den lugt?
Jeg ved det ikke.
Nej.
Hvad er der?
Det er ulækkert, Felix.
- Nej da. - Jeg gør rent.
Kun de rige er så beskidte.
- Fuck af. - Der er pizza på gulvet.
- Stop. Jeg gør det senere. - Det gør du jo ikke.
Du gør det fucking ikke.
- Du gør det aldrig. - Jo, jeg gør.
Nej, du gør ej.
Jeg gør det senere.
Stop! Jeg er ikke et barn. Jeg kan selv gøre det.
Jeg er bare...
Jeg har det bare varmt. Det koger herinde.
De lader os dø af hedeslag,
før de ødelægger vægpanelerne
ved at sætte klimaanlæg i.
- Er du stresset over eksamenerne? - Nej, Oliver.
Du driver mig til fucking...
Jeg har noget at læse op på. Vi ses senere, okay?
Kings Arms senere?
Ja, måske. Jeg skriver, okay?
Okay. Selvfølgelig.
Hej.
Jeg ville bare se, om Felix var der.
Vi skulle mødes.
De er nede på pubben.
Okay.
Det sagde han ikke.
Var India der?
Ja.
- Beklager. - Nej da.
Jeg er ligeglad.
Har du noget alkohol?
Vil du gerne have, at jeg har det?
Tror du, han bliver jaloux?
Ærligt talt?
Jeg tror ikke engang, han bemærker det.
Hej, mor.
Hvad er der sket?
Hej, kom her.
Hvordan skete det?
Smadrede hovedet ned i fortovet.
Sikkert fuld, hvis jeg kender far ret.
- For helvede. - Eller helt blæst.
Jeg...
- Det gør mig virkelig ondt. - Det er bare et chok.
Er din mor okay?
Hun var helt usammenhængende.
Hvilket er ret normalt for hende.
De må lade dig springe eksamenerne over. Du kan ikke i din tilstand.
- Du må tage hjem. - Nej.
Jeg må op til eksamen.
- Du kan sagtens springe dem over. - Nej.
Nej.
Jeg er ikke som dig, Felix.
Jeg har kun det her.
- Hej, Oliver. - Hej.
- Flot smoking. - Tak skal du have.
Wow. Du har lejet den, ikke?
- Ja. - Ja.
Ærmerne er for lange.
Du skal altid tjekke ærmerne.
Men ikke dårligt.
Du kan næsten gå an.
Som hvad?
Det ved jeg ikke.
En rigtig menneskedreng.
- Hej, kammerat. - Hej.
Ollie!
- Hej! - Hej.
Kom, følg efter mig.
Hov. Vent!
Hvor skal vi hen?
Vi går glip af ballet, Felix.
Kom nu.
Hvad laver du, Felix?
Jeg tænkte på, hvordan jeg...
Du har haft det virkelig hårdt på det sidste.
Du har taget det så flot.
Felix, kom nu.
I min familie har vi en tradition.
Når nogen dør, skriver vi deres navn på en sten
og smider den i floden.
Min oldefar startede den, da hans søn døde i krigen.
Jeg har kun gjort det for min hund.
Men jeg ved ikke, det... Det hjalp en lille smule.
Det føles lidt åndssvagt nu.
Nej. Det er ikke åndssvagt.
Tak.
Bedre end ingenting.
Så hvad gør jeg?
Jeg ved det ikke helt. Du kunne vel sige et par ord...
Vi kan også bare stå her i stilhed lidt.
Og så smider du den i.
Det kan ikke være godt.
Fuck.
FAR
Tager du hjem?
Helt ærligt?
Jeg tager nok aldrig hjem igen.
Men hvad med din mor?
Første gang, jeg mærkede indersiden af min mors hals...
...var jeg otte.
Min far sagde,
jeg skulle stikke fingrene i halsen på hende,
for ellers...
Så ville hun dø i søvne.
"Hjem" betyder ikke det samme for mig, som det gør for dig.
Det sted er så beskidt, rodet. Jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke.
Hvorfor tager du ikke med mig hjem?
Kom til Saltburn.
- Nej. - Jo.
- Jeg vil ikke trænge mig på. - Kom nu!
Ellers går jeg fra forstanden.
- Det ville føles sært. - Nej.
Mor har gæster i måneder ad gangen.
Og hvis du bliver træt af os, kan du rejse.
Det lover jeg.
Og jeg troede på ham.
Saltburn.
Hr. Quick.
Du er her tidligt.
Jeg tog det tidligere tog.
Giv besked næste gang.
Portene var ikke åbne.
Det er okay...
Vi sendte nogen for at hente dig.
- Undskyld. - Tænk ikke på det.
Følg mig.
Wauw.
Det her er fantastisk.
Wauw. Bare wauw.
Sæt din taske der, så tager nogen sig af den for dig.
Ollie! Gudskelov, du er her!
Duncan, jeg viser ham værelset.
Lad nu ikke Duncan skræmme dig.
Skræm ikke mine venner sådan, Duncan.
- Jeg vil forsøge. - Kom med.
- Kom nu. - Han er skræmmende.
Han er god nok. Han er bare sær.
Okay.
Så...
Den røde trappe.
Jeg gav min kusine finger her ved et uheld.
Henrik 7.'s skab.
Bedstemors spøgelse.
Hej, bedstemor.
Det grønne værelse, haven, et hæsligt maleri af Rubens.
Ødelagt klaver.
Det blå værelse.
Det er blåt.
Og kongens soveværelse.
Faktisk har sengen stadig lidt af Henrik 8.'s sæd på sig.
Det lange galleri.
Død slægtning, døde slægtninge.
Fars gamle bamse.
Shakespeares Folio og labyrint.
Så, ja. Vi bor herinde.
Okay!
Mit værelse.
Du skal bo lige ved siden af.
Badeværelse.
Vi deler badeværelse. Jeg håber, det er okay.
Ellers ville du være helt ovre i den anden ende.
Omklædningsrum.
Og...
Dit værelse!
Wauw.
Jeg er glad for, du er her.
Jeg lader dig være.
Bare én ting.
Mor har fobi for skæg og stubbe, så jeg har lagt en barbermaskine til dig.
- Hvad? - Jeg ved ikke.
Hun synes, det er uhygiejnisk. Noget med hendes far.
Det er absurd. Jeg må ikke engang have ørering i.
- Er der andet, jeg bør vide? - Nej, bare vær dig selv.
De vil elske dig. Det er stille og roligt.
Vi er i biblioteket.
Biblioteket?
CATTON-LYSTSPILLET
Åh gud.
Er der afvænningsklinikker i Liverpool?
Nej, det tror jeg ikke.
Alle går vist bare under, tror jeg.
- Hvor er Liverpool? - Ved havet, tror jeg.
Skat, hvor er Liverpool?
Nordpå.
- Nordpå. - Ja.
Det hedder Prescot.
Måske et slumkvarter.
En slags usselt besat hus.
Hans forældre solgte stoffer.
Gud! Og hans mor er alkoholiker.
Spædbørn kan blive traumatiserede.
De kommer berusede ud.
Passer det, at han stak fingrene i halsen på sin mor?
- Farleigh, det er privat. - Du fortalte det.
I fortrolighed.
Forfærdeligt, skat. Kunne du gøre det?
Hans mor var syg, da han var otte.
Den slags sker oftere, når man er fattig.
Vi gør det vidunderligt for ham.
Han smiler sjældent.
Farleigh hader ham. Hvorfor er I venner?
Ludfattig, grim og hans forældre er misbrugere.
- Jeg forstår ikke... - Her er han.
- Vi talte netop om dig. - Nu ikke fjollet.
Farleigh, du finder på de skøreste ting.
Selvfølgelig ikke.
Hej, kære Oliver.
Sikke smukke øjne.
- Hvor vidunderligt! - Jeg sagde, han ikke var grim.
Men du er sød over for alle, skat. Dig kan man ikke stole på.
Grimhed skræmmer mig fra vid og sans.
Siden jeg var barn. Jeg ved ikke hvorfor.
- Måske er du et forfærdeligt menneske. - Vær ikke led.
Har Venetia set dig endnu?
Åh gud, hun dør.
Hun har slænget sig i huset hele dagen
- i håbet om at møde dig. - Som om.
Stop. Den stakkel er lige ankommet.
Oliver, en fornøjelse endelig at møde dig.
- Gik turen planmæssigt? - Ja, tak.
Vær ikke formel. Den slags kan vi ikke holde ud.
Kom, sæt dig her hos mig.
Det er min ven, Pamela, som bor hos os for tiden.
Hej.
Pamela, søde, kan du spørge Annie om aftensmaden?
Ja.
Ja. Hvem af dem er Annie?
Du finder hende. Annie.
- Du regner det ud. - Okay.
- Køkken. - Køkken.
Så Annie er i køkkenet.
Okay.
- Afsted. - Okay.
Stakkel. Hun bor her, mens hun kommer på benene igen.
Hun har haft et frygteligt år. Rædsomt.
Men det har du jo også, Oliver.
Jeg er frygteligt ked af det med din far.
Hvor er det dog tragisk.
Jeg har mistet mange til afhængighed.
Så mange kære venner.
Det ligger også til bunds for Pamelas rædsler.
Og det eneste interessante ved hende.
Farleigh!
Hun er faktisk kedelig, men åh så smuk.
Du må indrømme, at hun er meget smuk.
Det har kun været en forbandelse. De mænd... Du ville ikke tro det!
Den seneste er en frygtelig, russisk milliardær.
Fornærmende grim.
Hun har gemt sig for ham her i månedsvis.
Men lad os ikke tale om det.
Skat, fortæl mig om din mor. Hvordan klarer hun sig?
- Drikker hun stadig? - Stop!
- Ignorer ham. - Det er uhøfligt.
Intet chokerer mig, Oliver.
Intet som helst. Fortæl mig alt.
For helvede.
Undskyld. Min mor stillede så mange uhøflige spørgsmål.
Tag det ikke personligt.
Nogen pakkede min kuffert ud.
Hov, ja. Det glemte jeg at sige, at de gør her.
Stuepigerne fortæller mor alt,
så jeg håber ikke, der var noget skandaløst.
Bare beskidte underbukser.
Det er de vant til. Bare rolig.
Duncan bliver begejstret.
Jeg håber, det er okay, at jeg fik dem til at hænge en smoking op.
Middagen er med formel påklædning, så jeg ville forberede dig.
Formel påklædning?
Ja, kjole og slips.
Det havde jeg klaret.
Pjat. Jeg har en ekstra. Det ville være spild.
Har du manchetknapper?
Nej.
Det er okay. Vi ordner det. Jeg finder nogle til dig.
Jeg er glad for, at du er her.
Du må undskylde, at det hele er så gammeldags.
Det er vidunderligt.
Jeg ved ikke.
Vi mødtes til afvænning.
I starten var han vidunderlig, og så
begyndte alle hans forretningspartnere at falde ud af vinduer.
- Ikke sandt? - Godt, du slap væk.
Det var det vel.
Men han talte russisk hele tiden og det lød så romantisk,
og jeg kender ikke "luder" på russisk,
så for mig lød det som smuk poesi.
Far sagde altid, at jeg ville ende i Themsen.
Indtil nu går det okay.
Uden Elspeth var jeg fortabt.
- Hun reddede mig. - Lad nu det ligge.
Du er velkommen her så længe, du vil.
For evigt?
Nej, jeg har måske fundet et sted.
- Sådan, skat. - Godt!
Min fætter har en lejlighed.
Den ville passe dig godt. Fint, lille sted.
Det er nærmere et værelse...
Jeg elskede at bo på ét værelse, da jeg var i 20'erne. Det er befriende.
Meget mindre at gøre rent.
Men hvad skulle jeg dog gøre uden dig?
Jeg kunne blive lidt længere.
- Nej. - Nej, skat! Nej.
Du må længes efter at slippe for os og få dit eget.
Jeg forstår det.
- Hej. - Fuck. Du skræmte mig.
Undskyld. Jeg...
Jeg troede, du gik i søvne.
Nej. Jeg ville se på månen.
Den er næsten fuld.
Ved du, hvad det betyder?
Nej.
Vi mister alle forstanden om lidt.
Undskyld, du må fryse.
Jeg er koldblodig.
Det er vi alle. Har du ikke bemærket det?
Det er I ikke.
Din familie har været så venlige.
Sødt.
Jeg kan se, hvorfor Felix kan lide dig så meget.
Du er så...
Så hvad?
Jeg ved det ikke.
Ægte.
Du er endnu bedre end ham fra sidste år.
Godnat.
- Hvad... - Der er morgenmad.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Godmorgen.
- Har du sovet godt? - Ja.
Hej.
Tag noget morgenmad.
Må jeg også få en fuld engelsk morgenmad?
Morgenmaden står derhenne, skat. Bare tag.
Hvordan vil du have dine æg?
- Jeg kan selv hente... - Ikke æggene.
Æggene tilberedes til dig.
Præcis!
Og alt andet står derhenne.
Stegt let på begge sider, tak.
Ollie, vi talte om Shelley-biografien.
Shelley hvem? Belindas søster?
Eller Percy Bysshe Shelley? Digteren.
Den romantiske digter.
Kender du historien om Shelleys dobbeltgænger?
Hans dobbeltgænger?
Hans stuepige gjorde et værelse rent,
da Shelley gik forbi et vindue og vinkede til hende.
Så vinkede hun tilbage, før hun indså, at Shelley var i Italien.
Og hun på øverste etage.
Vee, stop! Jeg kommer ikke til at kunne sove.
Få timer senere druknede han.
Det gav mig gåsehud!
- Se, Pamela. - Nej.
- Han kneppede sin søster. - For guds skyld!
Jeg tror, det var Byron.
Apropos,
Ellie, har du hørt, at Ada stak af med Tom Prior?
- Ja, det fortalte du mig. - Tak.
Hendes mand var rædsom.
Syntes du? Han var da ikke så slem.
Måske ikke.
Er alt i orden, Ollie?
Selvfølgelig. Det er bare...
Blødkogte æg, jeg...
De gør mig lidt dårlig.
Undskyld.
Det må du undskylde.
Undskyld.
Vi er herovre, Ollie.
- Hej. - Hej.
Ingen badebukser i marken.
Jamen dog.
Lad ham være i fred.
Godt for dig.
Sikke en overraskelse.
Pas på tidslerne.
Tidslerne er overalt. Det er årstiden.
Tror du Harry, Hermione og Ron havde en trekant?
Hvad?
- Helt fucking sikkert. - Tror du, de kneppede alle tre?
Hvis ikke, så går de glip af en mulighed.
Fuck!
Du godeste.
- Hvorfor er hun våd? - Hun har været i brønden.
Fuck!
- Hvad er det? - Palissy-platterne.
Altså Bernard Palissy? Huguenot-keramikeren fra 1500-tallet?
Ja. Kender du dem?
Jeg beundrer ham,
men jeg har aldrig set det rigtigt.
Det er så underligt.
Stop!
Vores point!
Drik.
SALTBURN-LABYRINTEN
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg var... Undskyld.
Helt okay.
Der er mange, der farer vild i Saltburn.
Okay.
Godnat, kammerat.
Oliver, skat.
Så punktlig.
- Stakkels Vee. Hun gør drengene vilde. - Hvorfor?
Hun giver det væk gratis. Hun er seksuelt inkontinent.
Helt fra hun var 14 år.
Det sagde min mor altid.
Født masochist.
- Og så er der det med maden. - Hvad?
Du ved, "fingre til dessert."
Vi troede, hun ville vokse fra det.
Det vidste jeg ikke.
Præcis, det har ikke hjulpet. Spild af tid.
Men hvis hun bare fandt den rigtige fyr. Eller pige. Hvad som helst.
Jeg var lesbisk i et stykke tid.
Men det blev for vådt for mig. Mænd er så dejligt tørre.
Det kan ikke have været let for Venetia
med dig som mor.
- Hvorfor? - Fordi.
Fordi hvad?
Fordi du er så skide smuk.
Hvad tror du, Pamela har på i aften?
Hvad? Pamela er her ikke.
- Er hun... - Hun er væk.
James mente, det var bedst at fjerne hende i morges uden postyr.
Vi havde hentydet nok.
Ja, hun virkede lidt fortabt.
Diplomatisk. Hun er en total parasit.
En lyseslukker.
Man kan ikke se det på hende, fordi hun er så stilet.
Hun ligner godt selskab.
Men der foregår intet under overfladen.
Jeg ved, at hun har haft nogle hårde år,
men hun blev ved at tale om det.
Hvis det hele var sandt.
Hvad mener du?
Jeg bør tie stille.
Nej, fortsæt.
Nej. Jeg ved ikke. Bare...
Hendes historier hænger ikke altid sammen.
Du må have bemærket det.
Ja, det har jeg. Absolut.
Selvmedlidenheden.
Den følelsesmæssige afpresning.
Ikke sandt?
Ja.
Ja!
Gud! Jeg havde dårlig samvittighed over det,
men du har ret.
Der var faktisk noget skræmmende ved hende.
Ja.
Det er godt, vi har dig. Du er så klarsynet.
Du er anmassende.
Og du står i en gennemsigtig natkjole under mit vindue.
Det er mit hus. Jeg kan gå, hvor jeg vil.
Okay.
Og du vælger at være i en gennemsigtig natkjole
under mit vindue.
Jeg havde ikke tænkt over det.
Så du er bare masochist?
Du spiser ikke noget.
Jo, jeg gør.
Men det bliver ikke nede.
Du er så smuk, Venetia.
Du skal passe på dig selv.
Så i morgen
skal du spise.
Og så skal du blive ved bordet.
Forstår du?
Ja.
Godt.
Jeg kunne spise dig.
Ollie,
det er ikke det rigtige tidspunkt på måneden.
Er der noget, du tror, der bekymrer mig?
For til dit held er jeg vampyr.
Du har noget der.
Din dumme, lille dreng.
Ja, meget irriterende kæreste.
Jeg husker aldrig navnet på den tykke. Hvad er det?
Han er læge i Paris. Jeg erindrer ikke hans navn.
Men han udleverer pulver, som man blander med vand.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Har du sovet godt? - Ikke rigtigt.
Vi bliver 30 til middag i morgen.
- Stopford-Sackville har aflyst. - Sikke en skam.
Gud. Jeg havde glemt middagen.
Hvem er det, der kommer?
- Henryerne. - Nej, kom nu.
- Hvem er Henryerne? - Fars venner.
De hedder alle Henry.
Ikke alle. Kun de fleste.
- Det bliver sjovt. - At blive forulempet af Henry.
Du ved hvilken.
Du kan sidde ved Oliver. Så kan han forulempe dig.
Oliver forresten... Vi bør lave noget sjovt på din fødselsdag.
En rigtig fest.
Ingen Henryer. Noget reelt sjovt.
Hvad synes du, skat?
Hvis Oliver bliver glad, er det fremragende.
Oliver ligner en, der hellere vil hoppe ud af vinduet.
- Hvilken slags fest? - Det er op til dig.
Hvad synes du? Hundrede mennesker?
- Hundrede? - Eller to.
Den slags ender altid med to.
Inviter, hvem du vil.
- Alle dine venner. - Hvilke venner?
En klæd-ud-fest?
Ja!
Jeg kan tage min rustning på.
God idé, skat.
Vi kunne have et tema. En skærsommernats drøm?
- Skønt. - Lad de letpåklædte feer komme.
Hej.
Felix.
- Er alt i orden? - Ja. Hvorfor?
Du virker irriteret.
- Jeg er ikke irriteret. - Okay.
Det er bare lidt dårlig stil.
- Hvad er? - Hvad tror du?
Du var sammen med Venetia.
Hvorfor tror du, jeg var det?
Farleigh så jer. Det giver mig myrekryb.
Du er min ven. Du skulle være her med mig.
Jeg ville ikke gøre Venetia flov.
Hvad mener du?
Jeg så hende udenfor og gik ned for at se til hende.
Jeg tror, hun misforstod, for...
Hun prøvede at kysse mig.
Jeg afviste hende høfligt.
Farleigh sagde, I nærmest spiste hinanden.
Og du tror på ham?
Mig og Venetia?
Helt ærligt.
- Hvorfor sagde du det ikke? - Tja...
Jeg tænkte, det var uhøfligt.
Hun var stangstiv. Husker det nok ikke.
Hun er så pinlig.
Fuck Farleigh. Sikke en rænkesmed.
Nogen skal jo underholde os.
Du har ret.
Derfor elsker vi ham.
Gudskelov.
Jeg frygtede en Eddie-situation igen.
- Eddie? - Han var min bedste ven i skolen
og kom for at bo hos os.
Han
fik en ting for Venetia,
og så blev det hele bare så akavet.
Det ødelagde vores venskab.
Tænk engang.
- Du må stå fast over for hende. - Jeg kan ikke sige nej.
Det ved jeg. Det sagde du. Jeg forstår.
- Nej, du gør ej. - Det er svært.
Undskyld, men det er luset.
I holder en fest for Oliver,
mens min mor er på spanden.
- Hun er ikke på spanden. - Hun kan ikke betale sine regninger.
Inden længe ender hun der.
Og netop derfor prøver far at hjælpe hende.
Han vil hjælpe hende med at stå på egne ben.
Ja, ligesom han gør.
- Farleigh. - Du ved, hvordan det her ser ud.
Ikke?
At tvinge mig til at komme og tigge.
Hvad antyder du?
Du ved, hvad jeg antyder.
Spørg Liam og Joshua.
Hvem fanden er Liam og Joshua?
Jeres lakajer.
Det er...
- Det er lavt, Farleigh. Seriøst. - Okay.
- Vil du virkelig derhen? - Alletiders.
Tale om race?
Hvad fanden? Vi er din familie.
Vi bemærker ikke, at du er anderledes eller noget.
Jeg kender aldrig lakajernes navne.
De bliver hele tiden skiftet ud.
- Klart. - Og i øvrigt
har min far været mere gavmild end de fleste.
Meget mere.
Men...
Måske har vi gjort alt, hvad vi kan.
Hendes far har ingen anelse.
- Hvordan kender du hendes far? - Ham kender alle.
Skræmte Felix dig væk?
Ja, men hvordan ved du det?
Måske skal vi bare passe lidt bedre på.
Nej tak.
Det er bare så skuffende.
Du er bare hans legetøj.
Du er oprørt.
Nej, jeg er vant til det.
Han deler aldrig sit legetøj.
Tak.
Selv det, han ikke leger med mere.
Hej. Hvordan har din flotte søn det?
Venetia.
Venetia...
- Mig først. Du er til venstre. - Undskyld.
Selvfølgelig.
Hvor længe har du kendt familien?
I evigheder.
- Og hvordan... - Min mand er James' gudsøn.
Har I været gift længe?
Ja.
Dejligt.
Hvorfor?
Hvorfor er det dejligt?
Manden er en idiot.
Fra havbunden.
- Har I børn? - Ja.
To. Nej, tre. Tre drenge.
- Sikke en håndfuld. - De er i skole.
Det er det smarte ved skolen. Man ser dem knap nok.
- Hvor er... - Hen, skat. Red mig.
Hun havde to røvhuller.
Hvordan skulle jeg vide, at hun var en luder?
Lad mig tale med dem
Lad det regne
- Lad mig tale med dem - Kom så
- En dulle i æblejeans - Jeans
- Støvler med pels - Med pels
Hele natklubben kiggede på hende
- Da hun ramte dansegulvet - Da hun ramte dansegulvet
Og pludselig
Gik hun dybt, dybt, dybt ned Dybt, dybt, dybt
Fuck det her. Jeg henter en drink.
Også mig.
- Rebooks med velcro - Med velcro
Hun vendte sig Og gav sin røv et klap
Knep, smid ud, bliv gift.
Richard 3.,
Henrik 7. eller Henrik 8.?
Jeg ville kneppe Richard 3.
Han er så usikker, at man ved, han ville arbejde for det.
Du kunne også bare kneppe mig.
Hvorfor fortalte du Felix om mig og Venetia?
Jeg troede ikke, han ville reagere sådan.
Jo, du gjorde.
Ja, det gjorde jeg.
Du ved...
Hvis du vil tale med nogen, kan du tale med mig.
Hvad mener du?
Jeg ved, at du har det hårdt derhjemme.
Jeg ved, hvordan det er.
Når tingene er så usikre...
Det er skræmmende.
Og ensomt.
Og det må være fucking mærkeligt at skulle bede dem om alt.
- Og jeg ved, at du hader mig. - Jeg...
Jeg hader dig ikke.
Men hvis du ville have mig til at tale med dem og se, om der...
Hvis jeg kan gøre noget,
så bare spørg.
Okay.
Jeg vil gøre en ende på hans elendighed.
Okay.
Flot, Henry! Det var fantastisk!
Giv Henry et bifald.
Okay. Lad os give det hele et nøk opad.
Vi har en meget dygtig sanger her i aften.
Han er jeres bedste ven og min.
Oliver Quick.
- Oliver! - Kom nu, op med dig.
- Nej. - Jo. Nu ikke genert.
Jeg kender ikke sangen!
Ordene står på skærmen, Oliver! Det er det bedste ved det hele.
Dig!
Du klæder mig på Jeg er din dukke
Køber ting til mig Kalder mig smukke
Du giver mig mad Jeg spiser
Du giver mig kærlighed Jeg fniser
Og se på os to i sympati
Med alt udenfor og indeni
Jeg mangler intet Ren harmoni
Du køber alt, jeg godt kan li'
Men se på mine håb
Se på mine drømme
Pengene der svinder hen
JEG ELSKER DIG DU BETALER HUSLEJEN
Jeg elsker dig Du betaler huslejen...
- Giv dem besked! - Farleigh.
Hvad?
Det er også din sang, Farleigh. Syng færdig.
Kun hvis du insisterer.
På restaurant nær ved Broadway
Du ville vise, hvem du...
Hvad fanden laver du?
Hvad tror du, jeg laver?
Jeg tror, du er gået forkert.
Er jeg?
Vil du opføre dig ordentligt, Farleigh?
Nej.
Vil du?
Nej.
Tving mig ikke til at spørge igen.
Sig det.
Jeg opfører mig ordentligt.
Hvad fanden er du...
- Det er ikke mig. - Uanstændigt!
Hvorfor skulle jeg det?
- Det ved jeg ikke. - Det må være en fejl.
En misforståelse. Jeg er sikker...
Vee, hvad fanden foregår der?
Det er Farleigh.
- Hvad er der? - Han prøvede at stjæle noget.
Hvad snakker du om?
- Væk. - Jeg kan intet gøre.
Han er en fucking idiot.
- Flyt dig! - Kom nu.
Fuck!
Det er skandaløst.
Hvad skete der egentlig?
Han skrev til Sotheby's, at han havde fundet Palissy-tallerkener.
Han ved da, at far har gået i skole med formanden.
Man bider ikke hånden, der fodrer én.
Mor og far gav ham alt, han bad om.
Han blev vel træt af at bede om ting.
Latterligt. Han er mere forkælet end os.
Kom nu. Du må indrømme, det er lidt dystert,
at han måtte tigge sig til ting.
- Tør øjnene. - Fint nok.
- Det var utroligt dumt af ham. - Venner.
Oliver, sig ikke noget, okay?
Hvad, hvis de nævner ham?
- Det gør de ikke. - Sikke en strålende dag.
Jeg har aldrig oplevet så varm en sommer.
- Stegende. - Endnu varmere end sidste år.
Jeg troede ikke, det var muligt.
Åbenbart varmere end Barbados.
- Barbados! - Det må du nok sige.
Jeg tror aldrig, jeg har haft det så varmt.
Jeg må tjekke, at Robert holder øje med hortensiaerne.
God idé, min elskede.
Ren lykke!
Ren lykke.
Den sang. Jeg har ikke hørt den i evigheder.
Jeg hang ud med dem alle, da jeg var model.
Britpop, Blur, Oasis.
Gud, festerne.
Men så udkom Common People.
Alle troede, den handlede om mig,
hvilket var pinligt og langt ude.
Jeg kendte knap nok Jarvis.
- Hvad? - Hun kom fra Grækenland.
Var videbegærlig. Tydeligvis ikke mig.
Jeg vil ikke vide noget.
Gid, vi ikke skulle til London.
- Skal I til London? - Pamelas begravelse.
Er Pamela død?
Ja.
Hun gør alt for opmærksomhed.
Hej, fødselsdagsbarn.
Tag tøj på. Vi skal køre en tur.
Hvorhen?
Det er en overraskelse. Tag noget pænt på.
Og jeg kan ikke kigge
Det ødelægger mig
Er det meget længere?
Nej, ikke langt nu.
Fortæl mig, at du er... Felix, jeg...
- Ollie... - Nej, hvad har du gjort?
Hvad har du gjort?
Din mor ringede for en uge siden.
Du havde lagt din telefon på badeværelset, så jeg tog den bare.
Du har ignoreret hende i ugevis.
Jeg ville hjælpe.
Og i telefonen lød hun ædru.
Hun anede ikke, hvor du var. Hun ville sende et fødselsdagskort.
Vær sød at vende om. Du kan ikke køre mig derhen.
Ollie, hun er din mor. Hun er din familie.
- Hun er alt, hvad du... - Du forstår ikke!
Jeg beder dig! Lad være.
Jeg accepterer ikke et nej. Beklager.
Du må løse det her.
Se, der er skiltet. Churchill Avenue.
Hundrede otteogtredive.
Er det her?
Det her er da fint. Hun har tydeligvis fået styr på tingene.
Her er skønt.
Lad os gøre det.
Lad mig gå ind uden dig.
Jeg går ikke fra dig. Vi er sammen om det.
PÅ FISKETUR
Oliver!
Du godeste. Du er i live!
Jeg genkendte dig ikke.
Tillykke, min skat.
Du må være Felix. Det er dejligt at møde dig.
Din far er i haven.
- Hans far? - Ja.
Han kan ikke stå stille, så spændt er han.
Kom ind.
Jeff!
Det var i Mykonos. Vi er der hvert år.
Altså ikke længere, nu hvor børnene er store.
Børnene?
- Du sagde, du var enebarn. - Nej.
Jeg har altid talt om mine søstre.
Ja. Jeg må have glemt det.
Han har sikkert ikke nævnt det.
Han ønskede sig at være enebarn. Holdt sig for sig selv.
Det tror jeg gerne.
Skolen var i vildrede. Han var for klog.
Derfor havde han svært ved at få venner.
De andre var jaloux.
Og så nu
er han den dygtigste på Oxford.
Den dygtigste?
Han er så beskeden. Det anede jeg ikke.
Det er hårdt ikke at se ham.
Men det må være et stort pres.
- Selvfølgelig. - Det må det være.
Han arbejder dag og nat, og så har han
- fagforeningen, teaterstykkerne. - Ja.
- Roning. - Roning?
- Ja. - Jeg er nødt til at gå.
- Hvad mener du? - Jeg har en forfærdelig migræne.
Læg dig ovenpå lidt, skat.
Jeg har redt op, hvis du vil blive.
Vi må tilbage.
Vi må tilbage til min fest.
Din mor har lavet frokost.
- Det gør ikke noget. - Jo.
- Hvis han har det skidt...
- Det er ikke okay. - Jo.
- Det er bare spaghetti. - Og kagen.
- Glem det. - Vi bliver.
Det vil vi meget gerne.
Ollie, spis en pille eller noget. For guds skyld.
Jeg elsker bolognese.
Felix, hør nu.
Felix, lad mig forklare...
Jeg synes, du bør tage hjem efter din fest.
Vi kan ikke aflyse nu. Sommeren er næsten slut,
så vi holder din fest i aften, og...
Så ses vi på Oxford.
Men vi kan stadig være venner?
Vi kommer til at grine af det her.
Det var dumt af mig at sige det.
Det er fucking sært. Hvor skal jeg begynde?
Du er en løgnhals, Ollie.
Hvorfor løj du?
Jeg ville bare være din ven.
- Lad os bare komme igennem i aften. - Sig ikke noget til din familie.
Selvfølgelig ikke. Den er dyster nok allerede.
- Duncan? - Ja?
Orkidé.
Hej!
Det er Georges datter.
Du godeste. Hun ligner sin mor.
Har du set Felix?
Nej.
- Hvilken streg er størst? - Ved jeg ikke.
Felix, må jeg tale med dig et øjeblik?
- Du kan ikke ignorere mig. - Jeg kan prøve.
Felix, vi må tale sammen.
- Kom nu. - Jeg prøvede at være sød.
Fuck nu af, og genér en anden.
Hvad var det?
- Hej, Farleigh. - Hvordan vidste du, det var mig?
Signetringen.
Wow. Du bemærker virkelig alt.
Har de set dig endnu?
Ikke endnu.
Ja. De går amok.
Jeg tvivler.
De inviterede mig.
Wauw!
Dit ansigtsudtryk.
De kan ikke have inviteret dig.
Du vil aldrig forstå det.
Det her sted...
Det er ikke for dig.
Det er en drøm.
Det er en anekdote, du vil kede dine fede børn med til jul.
Dengang-Oliver-fik-revet-den-af- på-en-halmballe,
den gyldne store-dreng-sommer.
Du vil klamre dig til den, gennemgå den, onanere til den,
og du vil tænke på, hvordan du nogensinde kan få det tilbage.
Men du får det ikke tilbage.
For din sommer er forbi.
Så du...
Du...
...hopper på et tog
til den uhyggelige dukkefabrik, hvor Oliverer fremstilles,
og jeg kommer tilbage hertil.
Det er ikke en drøm for mig.
Det er mit hjem.
Så uanset hvad der sker, kommer jeg altid tilbage.
Gør dig mere umage næste gang.
Shit. Jeg har glemt hans navn.
- Felix. - Du godeste.
- Hvad laver du? - Jeg må tale med dig.
- Udspionerede du os? - Nej.
- I to er så fucking klamme. - Laver du sjov?
Åh gud.
Hvad fanden er der galt med dig?
- Lad mig være i fred. - Nej, vi må tale sammen.
- Er du vanvittig? - Smid mig ikke bare væk.
Fjern dig!
Fuck.
Jeg gav dig bare, hvad du ville have.
Ligesom alle andre gør.
Alle laver et show for Felix.
Beklager, hvis min optræden ikke var god nok.
Jeg tror...
Jeg tror, du har brug for hjælp.
- Seriøst. - Nej, jeg har ej.
Du skal forstå, hvor højt jeg elsker dig.
Du er den eneste ven, jeg har haft.
Se, hvad jeg gjorde.
Beviser det ikke, hvor god en ven jeg rent faktisk er?
Hvor godt jeg kender dig?
Jeg er stadig den samme.
Ja, jeg er stadig den samme.
Jeg ved ikke, hvad du er.
Men jeg ved...
...at du får mit blod til at fryse til is.
Jeg har det skidt.
Fuck.
- Bedre? - Fuck dig.
Jeg synes, du bør gå i seng.
Jeg er ligeglad med, hvad du synes.
Fuck.
Felix.
Felix!
- Felix. - Felix!
Felix!
Behøver du at få besked?
Du ved det allerede.
Du drejer håndtaget på en trold i æsken.
Går mod verdens ende.
Og ved, at når som helst...
...forsvinder jorden under dig.
Det var altings slutning.
Min kære dreng.
Hjælp med at flytte ham.
Vi må have ham ind. Få ham varmet op.
Han skal bare varmes op.
Felix, skat.
Hvor er din trøje?
Kom nu. Hjælp mig.
Jeg tror ikke, vi kan flytte ham. Jeg tror...
- Jeg tror, politiet... - Ja.
Ja. Kom med, skat.
Det er frokosttid.
Ja.
- Hvad er der, Duncan? - Det er politiet, Deres Nåde.
De har problemer.
Hvilke problemer?
De bliver ved at fare vild i labyrinten.
Og?
Må en af gartnerne hjælpe dem?
Fint.
Oliver, fortæl os om din aften i går.
- Min aften? - Havde du det sjovt?
Ja, det var vidunderligt.
- Tak. - Godt.
- Jeg tror, det var et hit. Ikke? - Jo. En triumf.
- Ja, huset så godt ud, ikke? - Smukt.
Og den kage var...
Kunne du lide den?
Jeg smagte den aldrig. Sådan går det altid, ikke?
Man løber så meget rundt, at man går glip af festen.
Hvad nu?
Må jeg trække gardinerne for?
Retsmedicineren er udenfor og skal forbi vinduet...
Ja. Tak. Træk dem for.
Normalt er jeg ikke til chokoladekage.
Det kan være lidt tungt, ikke?
Men den i aftes var så let.
Lynn har altid været ekspert i kager.
Kolde hænder. Det kræver kolde hænder.
Det har jeg hørt. Så smørret ikke smelter.
Men det gælder vist mere for wienerbrød end...
Duncan, luk dem nu bare. For guds skyld!
Jeg prøver. Jeg kan ikke...
Jeg beklager.
Åh gud.
Må jeg gå fra bordet?
Nej. Vi spiser stadig.
Frokosten er kold.
Skal jeg sidde, som om intet er hændt?
- Hvad kan vi ellers gøre? - Hvad som helst!
Farleigh, er du sød at tie stille?
Sæt dig og spis den skide tærte! Spis den!
Spis den og hold kæft!
Spis den skide tærte!
Du er ikke den eneste med følelser her.
Vi vil ikke have dine amerikanske følelser.
Jeg synes, det er lækkert.
Hvorfor fanden er du her stadig?
Synes ingen andre, det er underligt?
Synes ingen andre det?
Måske bør du ikke kaste sten.
- Undskyld? - Vær sød at stoppe.
- Hvad siger han? - Jeg aner det ikke.
Jeg siger, at jeg også ville føle skyld.
- Skyld? - Hvis det var mig, der sniffede
den nat, nogen døde.
Rend mig.
Det er ikke benægtelse.
Er det sandt?
- Gennemsøg hans værelse. - Ja.
Nej.
Ud!
Nej, vent...
- Hvad sker der? - Elspeth.
- Elspeth? - Kig ikke på hende!
Ud.
Jeg siger intet til politiet.
Andet får du ikke
nogensinde igen.
Vi ses derhjemme, Oliver.
- Præsten gjorde det godt. - Ja.
Meget sødere end hans far.
Han var okay. Bare lidt gammeldags.
Ekstremt gammeldags.
Kan du huske Felix' dåb?
"Man kan ikke hedde River til mellemnavn." Husker du det?
Jeg husker, at du skældte ham ud.
Det betyder intet nu.
Det betyder intet, hvad hans mellemnavn er.
- Skat... - Han havde ret.
"River" er ret fjollet.
Men man vælger ikke sit barns navn
med tanke på, hvordan det en dag vil se ud...
Hugget ind i en...
...gravsten.
- Vælge en skrifttype... - Hvad valgte du?
Times New Roman.
På lokal sten.
- Det bliver godt, tror jeg. - Ja.
Det er et godt valg. Solidt.
Jeg giver jer ro.
Du går ikke, vel, Oliver, skat?
Jeg ville bare gå ovenpå.
Men du forlader os ikke?
Du forlader ikke Saltburn?
Undskyld.
Din høflighed er så...
...skurrende. Vidste du det?
- Undskyld? - Altid undskyld.
Du piler rundt som en lille fucking...
...træl.
Jeg så dig.
Hulkende i kirken til begravelsen.
Jeg så dig græde, og jeg...
Jeg havde så ondt af dig.
Så ondt af dig.
Og så huskede jeg det.
Og jeg begyndte at grine.
Jeg...
Jeg kunne ikke stoppe med at grine, for jeg...
Jeg huskede, at...
At du kun havde kendt ham i...
...seks måneder?
Du kendte ham knap nok, Ollie.
Du har intet at gøre med ham,
med os,
med stedet her.
Slet ingenting.
Du er bare en fremmed.
- Det er meget sent. - Men alligevel er du her.
Lige midt i det hele.
En fucking farlig fremmed.
Jeg går i seng.
Ollie, hør...
Ved du, hvad far kalder dig?
"Spider-Man."
- Virkelig? - Fordi du altid
bare lusker rundt
og væver dit edderkoppeagtige
Oliverspind.
- Godnat. Drik lidt vand. - Hey. Ollie.
Vær ikke ked af det.
Jeg ser dig ikke som edderkop.
Jeg ser dig som en natsværmer.
Jeg har ret, ikke?
Stille.
Ufarlig.
Tiltrukket af skinnende ting.
Baskende op imod vinduet.
Desperat efter at komme ind.
Du har gjort det nu.
Du har lavet dine huller
i alt.
Du æder os op indefra.
- Du har drukket alt for meget. - Ja.
Er det ikke hans aftershave?
Du er en fucking freak.
Du har sikkert også hans undertøj på, ikke?
Din klamme, lille, intetsigende person.
Åh gud! Du åd ham op.
Og slikkede tallerkenen.
Det ødelagde hende helt.
Hun sagde det selv.
Hun kunne ikke leve uden ham.
Tak, fordi du kom.
Er alt i orden?
Hvor længe planlægger du at blive her?
For Elspeth vil ikke lade dig rejse.
Jeg kan blive, så længe hun behøver mig.
Det er sødt af dig.
Men jeg tror ikke, det er godt for hende eller os.
Jeg synes, at du bør tage hjem, Oliver.
Diskret. I aften.
Så hun ikke bliver utilpas. Jeg håber, du forstår.
Jeg ville, hvis jeg kunne.
Men jeg kan ikke forlade hende i den tilstand.
Tja...
Familien vil gerne have lov til at sørge i fred.
Jeg forstår. Jeg er enig.
Men jeg synes, det er bedst, at jeg bliver lidt endnu.
Jeg vil gøre det rette for hende.
Du vil ikke rejse?
Jeg tror ikke, jeg kan.
Hvad laver du?
Hvor meget?
Undskyld mig?
For at få dig til at rejse? Bryde kontakten til min kone?
- Hvorfor? - Vi må alle komme videre.
Jeg ved, at du bor under vanskelige kår,
men med dette kan du starte på ny.
Hvorfor gør du det?
Hvor meget?
Tak.
NEKROLOG SIR JAMES CATTON
Oliver.
- Oliver. - Elspeth.
Du godeste!
Ollie!
Hvor ser du godt ud.
Det er utroligt. Gud.
Du er helt voksen. Selvfølgelig er du det.
Selvfølgelig. Fjollet af mig.
Du er blevet voksen.
Undskyld. Jeg er lidt noget rod.
Jeg læste nyheden om sir James.
Det gør mig frygteligt ondt.
Jeg troede ikke, han ville vente så længe.
Du ved.
Men det var et slemt chok.
Ja.
Det er sjovt at se dig.
Jeg har faktisk købt en lejlighed tæt på.
Sikke et tilfælde.
Saltburn føltes så stort og så langt væk.
Hvordan er Saltburn? Er Duncan der stadig?
Gud! Han er der stadig.
Alt er som før. Præcis det samme, som da du rejste derfra.
Det glæder mig.
Jeg kunne ikke lide den måde, James behandlede dig på.
Og jeg ville sige noget.
Det er længe siden.
Ikke for mig.
Jeg har tænkt meget over det, og...
Han var ikke ved sine fulde fem
efter alt det, der skete.
Og han...
Tilgiver du ham? Forstår du?
Selvfølgelig.
Blev du lykkelig?
Ikke rigtigt.
Dig?
Ikke rigtigt.
Flat white.
Så...
Kom på besøg.
På Saltburn.
Kysten er klar nu, ikke?
Jeg kan ærligt sige, at de sidste måneder
har været de lykkeligste i mit liv.
Det er bare en skam, at du blev så syg.
Det har været en ære at passe dig.
Ligesom det bliver en ære at passe Saltburn.
Så tak for din tillid.
Jeg lover at passe på huset, som Felix ville have gjort det.
Vi nåede frem til sidst, ikke?
På en eller anden måde.
Gudskelov.
Og efter alle de forfærdelige ulykker.
Men...
Findes ulykker virkelig, Elspeth?
Jeg ved det ikke.
Ulykker er for folk som jer.
For resten af os er der bare arbejde.
Og i modsætning til jer
forstår jeg at arbejde.
Jeg har ingen penge.
Kan jeg betale dig i morgen?
Hvad skete der egentlig?
Han skrev til Sotheby's, at han havde fundet nogle Palissy-tallerkener.
Jeg har faktisk købt en lejlighed tæt på.
Oliver.
Jeg var ikke forelsket i ham.
Jeg ved, at alle troede det.
Men nej.
Jeg elskede ham.
Jeg elskede ham. Ved Gud elskede jeg ham.
Men sommetider...
Så...
Hadede jeg ham.
Jeg hadede ham.
Ja, jeg hadede ham.
Jeg hadede jer allesammen.
Og I gjorde det så let.
Forkælede hunde, der sov ubekymret.
Ingen naturlige rovdyr.
Eller...
Næsten ingen.
Tekster af: Sidsel Seeberg
Kreativ supervisor Toni Spring