Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
En ollut rakastunut häneen.
Kaikki luulivat, että olin.
En silti ollut.
Rakastin häntä. Tietenkin.
Oli mahdotonta olla rakastamatta Felixiä.
Se olikin osa ongelmaa.
Kaikki rakastivat häntä. Kaikki halusivat olla hänen kanssaan.
Se uuvutti hänet.
Ihmiset eivät jättäneet häntä rauhaan.
Eivät varsinkaan tytöt.
Jestas.
Ne tytöt.
Oli todella noloa, miten kaikki mielistelivät häntä.
Luulen, että sen takia hän piti minusta niin paljon.
Suojelin häntä.
Olin rehellinen hänelle.
Ymmärsin häntä.
Rakastin häntä.
Minä... rakastin häntä.
Olinko silti rakastunut häneen?
Tämä on todella turhauttavaa. Raivostuttavaa.
Katso tuota huivia.
Kiva takki.
- Entä solmio? - Ihan roskaa.
Voi luoja.
TERVETULOA, VUOSIKURSSI 2006
Tuo on todella runollista.
Todella hienoa.
Onko tämä varattu?
Voinko istua tähän?
Olen Michael Gavey.
- Oliver. - Oliver mikä?
Oliver Quick.
Eikö sinullakaan ole kavereita, Oliver Quick?
Onko kenelläkään? On ensimmäinen ilta.
Katso ympärille.
On vain me kaksi.
Ja tyttö, jolla on torikammo. Hän on huoneessaan tietenkin.
Mitä sinä opiskelet?
Minä luen matikkaa.
Olen nero. En edes pidä matematiikasta.
Pystyn vain siihen päässäni. Mitä tahansa.
- Esitä laskutehtävä. - Ei kiitos.
- Tee se. - Uskon kyllä.
- Ole kiltti. - Uskon...
Esitä sitten jokin laskutehtävä!
423 kertaa 78.
32 994.
Miltä Oxford vaikuttaa?
Ihan hyvältä, kiitos.
Tulitko kaukaa? Missä kotisi on?
Prescotissa.
- Missä? - Prescotissa.
Merseysidessa.
Ei ole tuttu.
En ole käynyt.
Prescot.
Miten kesän lukulista sujui?
Ihan hyvin kai.
- Luin kaiken. - Kaikenko?
- 50 kirjaa. Oletko hullu? - Luulin, että piti...
Kuningas Jaakon Raamattukin.
Luitko koko kesän Raamattua?
Lista on vapaaehtoinen.
- En ole lukenut puoliakaan siitä. - Anteeksi nyt.
Tiedätkö, mihin hän jäi? Hän on jo 20 minuuttia myöhässä.
Kaipa meidän pitää sitten aloittaa.
Anteeksi nyt, olen myöhässä.
Olen pahoillani. Eksyin täysin.
Hei. Anteeksi nyt.
Olet siis Farleigh...
Start, eikö niin?
Mukavaa, että tulit vihdoin.
Et kai ole sukua Frederica Startille?
- Hän on minun äitini. - Ei!
Tunsin hänet sinun iässäsi. Olimme molemmat täällä.
Kun hän oli Frederica Catton. Ennen Amerikkaa.
Eikä!
Voi luoja. Kerron hänelle.
Hän ilahtuu, kun hänen ystävänsä opettaa minua.
Ei... ystävä.
Pikemminkin ihailija.
Niin. Etäältä käsin.
En ole varma, juttelimmeko koskaan.
Älä edes mainitse minua.
Aloitetaanko nyt?
"G. K. Chestertonilla oli se.
Epätavallinen valheiden laukka.
Täten säkeen muoto on kuin -
Browningin runossa. Ikään kuin se olisi elossa."
Selvä, erittäin hyvä.
Siinä on paljon ajattelemisen aihetta. Kiehtovaa.
"Ja täten..."
Anteeksi, se "täten".
Hassu sana.
- Miksi? - En tiedä.
En usko, että käytämme sitä tosielämässä.
Se on tavallaan jaarittelua.
- Ei oikeastaan. - Eikö?
Käytit sitä seitsemän kertaa.
- Enhän. - Kylläpäs. Laskin ne.
Hän on oikeassa, Oliver.
Arvostelet siis esseeni tyyliä sisällön sijasta.
Sehän on aika...
- Aika mitä? - Laiskaa.
On perusteltua punnita perustelun korkealentoisuutta.
- Kyse on siitä, miten sen esittää. - Totta.
Varsinkin jos ei ole lukenut itse runoja.
Odotan jo esseesi kuulemista.
Oliver?
Oliver!
Toin suklaapatukan.
Kiitos.
Tiesitkö, että tänä iltana on collegen pikkujoulut?
EHK, me kaksi.
Ei helvetissä kutsuttu.
Kuka vain voi mennä sinne.
Ei, sinne pitää olla kutsu. Tuliko sellainen lokeroosi?
- En ole katsonut. - Minä katsoin. Et saanut.
Helvetin luuserit.
Emme olisi edes halunneet mennä.
Emme halua puhua niille kusipäille.
- Voimme keksiä oman hupimme. - Totta.
- Aiotko syödä tuon? - En, ota se.
Kaikki hyvin?
Olen. Rengas on tyhjä.
Olipa huono tuuri.
Yritin korjata sen.
Juuri kun olen myöhässä ryhmäopetuksesta.
Helvetti.
- Missä se on? - Iffley Roadilla.
Voi paska.
Olen jo pulassa lintsattuani viime viikolla.
En ole menossa minnekään. Palautan vain nämä kirjastoon.
Ota minun pyöräni.
En voi. Kohta voi sataa, enkä halua...
Ei se haittaa.
Haen sen sinulta myöhemmin.
- Olet minun collegessani. - Olenko?
Olet.
Onpa ystävällistä. Oletko varma?
Kiitos tästä.
Oletko varma? On vaivalloista taluttaa se collegeen.
Haluatko, että vien omasi takaisin?
En. Anteeksi, luulin...
Voin taluttaa sen. Ei sinne ole niin pitkä matka.
Kiitos. Anteeksi, en tiedä nimeäsi.
- Olen Felix. - Oliver.
- Oliver? - Niin.
Rakastan sinua, Oliver.
Rakastan...
Rakastan sinua! Ihan oikeasti.
Kiitos tästä!
Pelastit minut ihan oikeasti.
Kiitos. Jätän pyöräsi sitten pyörävajaan.
- Selvä. - Kiitti, Ollie!
Jameson tuijotti koko ajan hänen tissejään -
eikä piitannut siitä, että tyttö tuskin osaa edes kertotaulua.
Kertotaulua, Oliver!
Häivy lukemaan taidehistoriaa, kulti.
Oliver?
- Niin? - Et ole kovin häikäisevää seuraa.
Anteeksi nyt.
Jessus sentään!
Menen kuselle. Ota minulle toinen tuoppi.
- Selvä. - Kiitos.
Tässä on.
- Toinen tuoppi. - Selvä.
Tuolla hän on! Ollie! Oliver!
Tule tänne.
Hei!
Tule tänne. Tule vain.
Voi ei.
Terve.
Hei.
Tässä on minun sankarini.
Kerroin kaikille, miten pelastit nahkani.
Tosi ihanaa!
- Kiitos. - Ihanaa.
Istu alas. Olen sinulle juoman velkaa.
Oletko ystävän kanssa?
En. He lähtivät juuri.
- Ei ole totta. - Missä collegessa olet?
Hän vain pysähtyi.
- Omassasi. - Aivan.
Mitä opiskelet?
Shotteja!
- Odottakaa. Jägerbombeja! - Kyllä!
Jägerbombeja!
- On sinun kierroksesi. - Pitäisi mennä nukkumaan.
Ei käy!
Et voi jättää väliin kierrostasi.
- En teekään niin. - Näyttää siltä.
Mene nyt.
Hyvä on.
Okei.
- Farleigh. - Mitä?
- Älä kiusaa häntä. - Mitä?
Kierros maksaa omaisuuden.
Pubisäännöt, Felix.
On minun kierrokseni.
En voi pyytää heiltä rahaa.
Ei kuulu minulle.
Voinko maksaa huomenna?
Ei käy. Puuttuu aika paljon.
Tuon rahat huomenna.
Ei käy.
- Ole kiltti. - Voi helvetti.
Arvelin, että kaipaat apua.
Pudotit tämän lattialle jalkojesi viereen.
Aioin pihistää sen, mutta päätin toimia oikein.
Kiitos.
Saat rahat huomenna.
En tiedä, mistä puhut.
Kiitos, Ollie!
- Voi luoja. - Ollie!
Ollie!
Farleigh käytännössä kasvoi kanssamme.
En tiennyt, että olitte serkukset.
Tätini, Farleigh'n äiti, karkasi Amerikkaan -
19-vuotiaana paetakseen sydämettömiä englantilaisia.
- Otatko röökin? - En polta.
Fred-täti nai hullun, joka tuhlasi koko omaisuutensa -
ja ison osan isänkin rahoista, kunnes tämä sulki lopulta rahahanat.
Kuulostaa Evelyn Waugh'n romaanilta.
Moni Waugh'n hahmo perustuu sukuuni.
Meidän talomme oli hänelle pakkomielle.
Isä tunsi niin paljon syyllisyyttä siitä,
että hän päätti maksaa Farleigh'n koulutuksen.
- Onnenpekka. - Siitä ei ollut juuri hyötyä.
Hänet on erotettu kouluista -
opettajien suihinotoista.
- Entä sinä? - En ole imenyt opettajia.
Et vielä.
- Helvetin DJ Shadow. - Todella hyvä.
Kaikki ne sisäoppilaitosten hullut.
Mitä teille opetetaan?
- Latinaa, vesipalloa ja hyväksikäyttöä. - Tiedän kyllä.
Tuo on söpö.
Pikku Felix.
Minusta ei ole kuvia lapsena.
Tai siis ei ole paljon kerrottavaa.
Oletko muka jossain todistajansuojelussa?
Jessus sentään. Onko sinulla sisaruksia?
Entä vanhempasi?
Ei ole sisaruksia.
- Ja vanhempani ovat... - Mitä?
- En näe heitä juurikaan. - Miksi et?
Koska he ovat...
- Heillä on ongelmia. - Mitä?
Miten niin ongelmia?
Mielenterveyden ja riippuvuuden suhteen.
- Isä tavallaan diilasi ja muuta. - Diilasi?
Kuulostaa kamalalta. Ihan oikeasti.
- Niin. - Oliko se kamalaa?
Se on rankkaa.
Niin.
Paskat heistä.
Innoitat minua todella.
- Kiitos. - Hieno homma.
Nyt voit valita Indian tai Annabelin ja viedä tämän kotiin,
koska he näyttävät onnettomilta.
Entten, tentten, teelika mentten.
Nappaa tiikeriä varpaasta. Jos se huutaa, päästä irti.
Olet ulkona, partiopoika.
Mitä helvettiä? Yritin tuota muijaa tunnin ajan.
Haluan ainakin käteenvedon.
Tiedän. Me kaikki haluamme käteenvedon.
Hanki itsellesi aatelisarvo ja iso linna.
Oliver Quick.
Näytät erilaiselta.
Näytänkö?
Hän kyllästyy vielä.
Mitä sanoit?
Nuoleskelija.
Voiko Oliver tulla?
- Kulta. - Mitä?
Hän on vähän hankala.
Hän ei osaa jutella. Kenen viereen laittaisin hänet istumaan?
Jonkun hyvännäköisen kaverisi.
Anteeksi nyt, Felix.
Kukaan ei halua Oliverin viereen.
Miksi ei?
Koska hän on stipendipoika ja ostaa vaatteensa kirpputorilta.
Aika tylyä.
Todella tylyä.
- Olet kamala snobi. - Anteeksi.
Helvetin kuuma.
Tiedän.
Mikä tuo haju on?
En tiedä.
Ei.
Mitä? Mistä sinä puhut?
Se on inhottavaa, Felix.
- Eihän. - Siivoan nyt.
Rikkailla on varaa olla saastainen.
- Haista paska. - Lattialla on pizzaa.
- Lopeta. Hoidan sen myöhemmin. - Ethän.
Et tee sitä.
- Et ikinä tee sitä. - Kyllä teen.
Etkä tee.
Teen sen. Sanoin hoitavani sen.
Lopeta jo! En ole mikään lapsi. Voin tehdä sen itse.
Olen vain...
On niin kuuma. Tänne läkähtyy.
Ennemmin lämpöhalvaus -
kuin puupaneloinnin pilaaminen -
ilmastoinnilla.
- Stressaatko tenttien takia? - En.
Teet minut...
Pitää lukea tenttiin. Nähdään varmaan myöhemmin.
Käykö Kings Arms?
Ehkä. Tekstaan sinulle.
Selvä. Totta kai.
Hei.
Katsoin vain, onko Felix siellä.
Meidän piti tavata.
Kaikki ovat pubissa.
Selvä.
Hän ei kertonut.
Oliko India siellä?
Oli.
- Olen pahoillani. - Voi luoja.
Ihan sama.
Onko sinulla alkoholia?
Haluaisitko, että olisi?
Luuletko, että hän on mustasukkainen?
Kysytkö tosissasi?
En usko, että hän edes tajuaa sitä.
Hei, äiti.
Mitä on tapahtunut?
Tule tänne.
Miten se tapahtui?
Hän löi päänsä katuun.
Varmaan kännissä, isän tuntien.
- Ei helvetti. - Tai sekaisin kamasta.
- Otan osaa, Ollie. - Olen vain järkyttynyt.
Pärjääkö äitisi?
Hän oli täysin sekava.
Se on aika tavanomaista hänelle.
Et voi mennä tentteihin. Ei tuossa tilassa voi tehdä niitä.
- Sinun täytyy mennä kotiin. - Ei.
En jätä tenttejä väliin.
- Totta kai voit tehdä niin. - Enkä voi.
Ei.
En ole kuten sinä, Felix.
Minulla on vain tämä.
- Hei, Oliver. - Hei.
- Kiva smokki. - Kiitos.
Vuokrasitko sen?
Kyllä.
Hihat ovat liian pitkät.
Tarkista aina hihat.
Ei silti hassumpi.
Se miltei kelpaa.
Mihin?
En tiedä.
Oikeaksi ihmispojaksi.
- Terve. - Hei.
Ollie!
- Hei! - Hei.
Tule mukaan.
Hei. Odota!
Minne olemme matkalla?
Myöhästymme juhlista.
Tule nyt.
Mitä on tekeillä?
Mietin sitä, miten voisin...
Elämäsi on ollut paskamaista viime aikoina.
Olit niin urhea kaiken suhteen.
Älä viitsi.
Meillä on suvussa perinne.
Kun joku kuolee, kirjoitamme hänen nimensä kiveen -
ja viskaamme sen jokeen.
Isoisäni isä aloitti sen, kun poika kuoli sodassa.
Olen tehnyt sen vain koirani takia.
Se auttoi vähän.
Tämä tuntuu ihan typerältä nyt.
Ei se ole typerää.
Kiitos.
On edes jotain.
Mitä teen nyt?
En tiedä. Voit sanoa pari sanaa,
tai voimme vain seistä tässä hiljaa vähän aikaa.
Sitten viskaat sen tuonne.
Tuo ei ole hyvä juttu.
Voi helvetti.
ISÄ
Lähdetkö kotiin?
Kysytkö tosissasi?
En usko, että palaan enää koskaan.
Entä äitisi?
Tiedätkö, milloin koskin ensi kertaa äidin kurkkuun?
Olin kahdeksan.
Isä sanoi,
että minun piti työntää sormet kurkkuun.
Muuten -
äiti kuolisi nukkuessaan.
Koti ei siis merkitse samaa kuin sinulle.
Siellä on kauhea sotku. En pysty siihen.
En vain pysty.
Tule sitten minun luokseni.
Tule Saltburniin.
- Ei. - Kyllä.
- En halua vaivata. - Ei siitä ole vaivaa.
Pidät minut järjissäni.
- Se tuntuisi oudolta. - Eihän.
Äidin vieraat asuvat meillä kuukausitolkulla.
Tiedätkö mitä? Jos kyllästyt meihin, voit lähteä.
Lupaan sen.
Uskoin häntä.
Saltburn.
Herra Quick.
Tulitte etuajassa.
Ehdin aikaisempaan junaan.
Ilmoittakaa ensi kerralla.
Portit eivät olleet auki.
Ei se mitään.
Lähetimme jonkun hakemaan teidät.
- Anteeksi. - Ei se haittaa.
Seuratkaa minua.
Oho!
Tämähän on upea.
Todellakin.
Jättäkää laukkunne siihen. Joku tuo sen.
Ollie! Luojan kiitos, että tulit!
Duncan, näytän hänen huoneensa.
Älä turhaan pelkää Duncania.
Älä ole niin pelottava ystävilleni, Duncan.
- Yritän kyllä. - Tule.
- Tule nyt. - Hän on pelottava.
Hän on ihan mukava, tosin outo.
No niin.
Joten...
Punainen portaikko.
Sormetin vahingossa serkkuani täällä.
Henrik VII:n kaappi.
Isoäidin haamu.
Hei, isoäiti.
Vihreä huone, puutarha, jokin helvetin kamala Rubens.
Rikkinäinen piano.
Sininen huone.
Se on sininen.
Sekä kuninkaan makuuhuone.
Sängyssä on vieläkin Henrik VIII:n mällit.
Tämä on pitkä käytävä.
Kuollut sukulainen, kuollutta sukua.
Isän vanha nalle.
Shakespearen foliopainos ja labyrintti.
Mennään tänne.
No niin.
Minun huoneeni.
Sinä olet heti vieressä.
Kylpyhuone.
Jaamme kylpyhuoneen. Toivottavasti ei haittaa.
Muuten olisit talon toisessa päässä.
Pukeutumishuone.
Sekä...
Sinun huoneesi!
Oho.
Olen iloinen tulostasi.
Annan sinun olla nyt rauhassa.
Yksi asia vielä.
Äidillä on fobia parroista ja sängestä, joten kylpyhuoneessa on partaveitsi.
- Mitä? - En minä tiedä.
Se on epähygieenistä ja liittyy hänen isäänsä.
Se on ihan hullua. En saa edes käyttää korvakorua täällä.
- Onko vielä jotain muuta? - Ei. Ole vain oma itsesi.
He pitävät sinusta. Täällä ollaan rennosti.
Olemme kirjastossa.
Kirjastossa?
CATTONIN NÄYTTELIJÄT
Voi luoja.
Liverpoolissa ei kai ole vieroitushoitoa.
Ei varmaankaan.
Kaikille käy sitten vain huonosti.
- Missä Liverpool on? - Kai rannikolla.
Rakas, missä Liverpool on?
Pohjoisessa.
- Pohjoisessa. - Niin.
Paikan nimi on Prescot.
Se voi olla jokin kamala slummi.
Maalaistollojen valtaamia taloja.
Kumpikin vanhempi myi huumeita.
Luoja! Ja äiti on juoppo.
Siitä tulee traumoja vauvoille.
He syntyvät humalassa.
Joutuiko hän tosiaan laittamaan sormet äitinsä kurkkuun?
- Se on yksityisasia. - Kerroit meille.
Luottamuksella.
Sehän on kamalaa. Voisitko kuvitella?
Äiti oli sairas, kun hän oli kahdeksan.
Kun on köyhä, sellaista sattuu vähän useammin.
Varmistetaan, että hän viihtyy.
Siitä vain. Hän ei hymyile.
Farleigh pitää häntä kauheana.
Rutiköyhä, ruma, vanhemmat huumeiden käyttäjiä.
- En voi... - Siinä hän onkin.
- Puhuimme juuri sinusta. - Älä ole hassu.
Keksit ihan kamalia juttuja, Farleigh.
Emme puhuneet.
Hei, Oliver-kultaseni.
Sinulla on kauniit silmät.
- Miten ihanaa! - Sanoinhan, ettei hän ole ruma.
Olet kiltti kaikkia kohtaan. Sinuun ei voi luottaa.
Kammoan erittäin paljon rumuutta.
Jo hyvin nuoresta. En tiedä, miksi.
- Ehkä siksi, että olet kamala. - Älä ole ilkeä.
Onko Venetia nähnyt sinut jo?
Voi luoja, hän riemastuu.
Hän on asettautunut esille koko päivän -
- toivoen, että törmäät häneen. - Niinpä.
Lopettakaa. Poikaparka saapui vasta.
Onpa mukavaa vihdoin tavata sinut.
- Menikö matka hyvin? - Kyllä, herra.
Voi ei, älä herroittele. Emme siedä sellaista täällä.
Tule viereeni.
Pamela on ystäväni, joka on asunut kanssamme.
Hei.
Pamela, etsi Annie ja kysy teestä.
Hyvä on.
Selvä. Kumpi on siis Annie?
Löydät kyllä hänet.
- Missä... - Kyllä se siitä.
- Keittiössä. - Keittiössä.
Siis Annie keittiössä.
- Mene nyt. - Hyvä on.
Pamela-parka. Hän on täällä, kunnes on taas kunnossa.
Hänellä on ollut hirveä vuosi. Kammottava.
Mutta... Niin on sinullakin.
Oli ikävää kuulla isästäsi.
Se oli niin tavattoman traagista.
Menetin monta ystävää riippuvuudelle.
Monta hyvin rakasta ystävää.
Se on Pamelankin kauhujen syy.
Ja ainoa mielenkiintoinen asia hänessä.
Farleigh!
Hän on melko tylsä, mutta hyvin kaunis.
Myönnä pois, että hän on kaunis.
Se on ollut pelkkä kirous. Ne miehet... Et uskoisi sitä.
Viimeisin on joku hirveä venäläismiljardööri.
Häijyn ruma tietenkin.
Pamela on ollut täällä kuukausien ajan piilossa häneltä.
Ei puhuta nyt siitä.
Kerro äidistäsi. Miten hän pärjää?
- Juoko hän yhä? - Lopeta!
- Älä välitä. - Töykeää.
Mikään ei järkytä minua.
Ei mikään. Kerro kaikki.
Voihan helvetti.
Olen pahoillani, että äiti kyseli niin töykeästi.
Älä ota sitä henkilökohtaisesti.
Joku on purkanut matkalaukkuni.
Olisi pitänyt kertoa, että täällä tehdään niin.
Palvelijat raportoivat äidille.
Et kai pakannut mitään hävytöntä?
Vain vanhat bokserini.
He ovat tottuneet siihen. Ei hätää.
Duncan ilahtuu.
Toivottavasti et pahastu. Pyysin vanhanaikaisen smokin.
Pukeudumme illalliselle, enkä halunnut sinun jäävän ilman.
Pukeudutte illalliselle?
Niin. Kuin iltapukutilaisuus.
Olisin tuonut sen.
Minulla on ylimääräinen. Se olisi tuhlausta.
Onko kalvosinnappeja?
Ei ole.
Ei se mitään, kyllä se hoituu. Hankin ne sinulle.
Olen todella iloinen tulostasi.
Anteeksi nyt, että kaikki on niin vanhanaikaista.
Ei, täällä on upeaa.
Enpä tiedä.
Tapasimme vieroitushoidossa.
Hän oli ensin todella ihana, ja sitten -
kaikki hänen liikekumppaninsa alkoivat pudota ikkunoista.
- Tiedäthän? - Aivan. Onneksi pääsit pois.
Niinpä kai.
Hän puhui aina venäjää, ja se kuulosti romanttiselta.
En tiedä, mitä "huora" on venäjäksi,
joten se kuulosti ihanalta runoudelta.
Isä sanoi aina, että päädyn Thamesin pohjaan.
Tähän asti kaikki hyvin.
En tiedä, mitä tekisin ilman Elspethiä.
- Hän pelasti minut. - Älä jauha siitä, Pamela.
Olet mieluinen vieraamme niin kauan kuin haluat.
Ikuisestiko?
Ei toki. Taisin löytää asunnon.
- Sehän hyvä. - Hienoa!
Serkullani on asunto.
Se sopii sinulle. Mukava, pieni asunto.
Se on pikemminkin yksiö.
Oli ihanaa asua yksiössä nuorena. On vapauttavaa elää yhdessä huoneessa.
Vähemmän siivottavaakin.
On silti kauheaa, kun lähdet. Kuinka oikein selviän?
Voisin jäädä vielä vähäksi aikaa.
Eihän toki, kultaseni.
Haluat varmasti päästä meistä ja saada oman kodin.
Ymmärrän hyvin.
- Hei. - Helkutti, pelästytit minut.
Anteeksi.
Luulin, että kävelet unissasi.
Halusin tulla katsomaan Kuuta.
Se on melkein täysi.
Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
En.
Me tulemme hulluiksi.
Anteeksi, mutta sinulla on varmaan kylmä.
Olen kylmäverinen.
Me kaikki olemme. Etkö ole huomannut?
Et ole kylmäverinen.
Perheesi on ystävällinen minulle.
Kiva juttu.
Huomaan, miksi Felix pitää sinusta.
Olet niin...
Mitä?
En tiedä.
Aito.
Pidän sinusta enemmän kuin viimevuotisesta.
Öitä.
- Mitä... - Aamiainen odottaa.
- Huomenta. - Huomenta.
Huomenta.
- Nukuitko hyvin? - Kyllä.
Hei.
Ota aamiaista, Oliver.
Voinko minäkin saada englantilaisen aamiaisen?
Aamiainen on sivupöydällä. Ota sieltä vain.
Millaisena haluatte munat?
- Voin hakea ne, jos... - Ei munia.
Munat laitetaan sinulle.
Juuri niin.
Kaikki muu on tuolla.
Toiseltakin puolelta paistettuna.
Puhuimme juuri Shelleyn elämäkerrasta.
Kenen Shelleyn? Belindan siskonko?
Vai Percy Bysshe Shelleyn? Runoilijan.
Romanttisen runoilijan.
Tiedättekö tarinan Shelleyn kaksoisolennosta?
Kaksoisolennosta?
Taloudenhoitaja oli siivoamassa,
kun Shelley käveli ikkunan ohi ja vilkutti hänelle.
Nainenkin vilkutti, kunnes tajusi, että Shelley oli Italiassa.
Ja se oli ylin kerros.
Lopeta, Vee. Nyt en pysty nukkumaan.
Sinä päivänä Shelley hukkui.
Iho meni kananlihalle.
- Katso, Pamela. - Voi ei.
- Hän kuulemma nai siskoaan. - Voi luoja!
Se taisi olla Byron.
Siitä puheen ollen,
kuulitko, että Ada karkasi Tom Priorin kanssa, Ellie?
- Kerroit jo. Totta kai. - Kiitos.
Aviomies oli kauhea.
Oletko sitä mieltä? Ei hän ollut niin paha.
Eipä kai.
Onko kaikki hyvin?
On toki, mutta...
Löysä keltuainen.
Tulee huono olo niistä.
Anteeksi nyt.
Olen pahoillani.
Anteeksi.
Olemme täällä, Ollie!
- Terve. - Hei.
Alushousut on kielletty pellolla.
Kappas vain.
Anna hänen olla.
Hyvä homma sinulle.
Mikä yllätys.
Varo ohdakkeita.
Ohdakkeita on kaikkialla. On niiden aika.
Olivatko Harry, Hermione ja Ronald yhdessä?
Mitä?
- Ihan taatusti. - Panivatko he toisiaan?
Muuten he menettivät tilaisuutensa.
Helvetti!
Voi taivas.
- Miksi hän on märkä? - Koska hän oli kaivossa.
Helvetti!
- Mitä nämä ovat? - Palissyn lautasia.
Tarkoitatko Bernard Palissya? 1500-luvun hugenottikeraamikkoa?
Kyllä. Tiedätkö siitä?
Pidän hänen töistään,
mutta en ole koskaan nähnyt niitä.
Todella outoa.
Lopeta!
Meidän pisteemme!
Juo nyt.
SALTBURNIN LABYRINTTI
Voinko auttaa?
Olin... Anteeksi.
Ei se mitään.
Moni eksyy Saltburnissa.
No niin.
Hyvää yötä.
Oliver-kultaseni!
Olet täsmällinen.
- Vee-parka. Pojat aina karkaavat. - Miksi?
Vee on seksuaalisesti pidätyskyvytön.
Siitä asti, kun hän oli 14.
Äitini sanoi aina niin.
Synnynnäinen masokisti.
- Sitten on ne ruokajutut. - Mitkä jutut?
Tiedäthän. "Sormet kurkkuun."
Luulimme oksentelun loppuvan.
En tiennytkään.
Se ei edes auttanut. Täyttä ajanhukkaa.
Kunpa hän löytäisi sen oikean pojan tai tytön. Ihan sama.
Olin lesbo jonkin aikaa.
Se oli minulle liian märkää. Miehet ovat ihanan kuivia.
Venetialla ei varmasti ollut helppoa,
kun olit hänen äitinsä.
- Miten niin? - Sen takia.
Minkä takia?
Koska olet niin helvetin kaunis.
Mitä Pamela laittaa ylleen tänä iltana?
Mitä? Ei Pamela ole täällä.
- Onko hän... - Hän lähti.
James arveli, että olisi hyvä viedä hänet pois ilman kohtausta.
Ei voi vihjailla loputtomiin.
Hän tuntui hieman hämmentyneeltä.
Kovin tahdikasta. Hän on todellinen miina.
Oikea ilonpilaaja.
Sitä ei arvaisi, koska hän on niin tyylikäs.
Häntä luulee hauskaksi.
Pinnan alla ei silti ole mitään.
Tiedän, että hänellä on ollut kamalaa,
mutta kyllä hän jauhoikin siitä.
Mikäli kaikki oli totta.
Mitä tarkoitat?
Ei olisi pitänyt puhua.
Ei, jatka vain.
En oikein tiedä.
Tarinat tuntuivat vain toisinaan hieman epäjohdonmukaisilta.
Luulin sinun huomanneen.
Niin huomasinkin. Ehdottomasti.
Se itsesääli.
Kiristäminen tunnetasolla.
Tiedät kyllä.
Niin.
Juuri niin!
Luoja! Tunsin syyllisyyttä siitä tänään,
mutta olet oikeassa.
Hänessä oli jotain hyvin pahaenteistä.
Aivan.
Onneksi olet täällä. Olet niin tarkkanäköinen.
Olet röyhkeä.
Olet läpikuultavassa yöpaidassa ikkunani alla.
Tämä on minun taloni. Menen, minne haluan.
Selvä.
Ja haluat olla läpikuultavassa yöpaidassa -
ikkunani alla.
En ollut ajatellut asiaa.
Olet siis pelkkä masokisti.
Et syö mitään.
Syönhän.
Se ei pysy sisällä.
Olet hyvin kaunis, Venetia.
Sinun pitää huolehtia itsestäsi.
Siksi huomenna -
sinä syöt.
Sen jälkeen jäät pöytään istumaan.
Ymmärrätkö?
Kyllä.
Hyvä.
Voisin syödä sinut.
Ollie,
nyt ei ole oikea aika kuukaudesta.
Onko jotain, mistä luulet minun olevan huolissani?
Sinun onneksesi olen vampyyri.
Sinulla on tuossa jotain.
Senkin typerä pikkupoika.
Hyvin ärsyttävä tyttöystävä.
En koskaan muista sen pullean nimeä. Kuka hän on?
Joku lääkäri Pariisissa. En muista nimeä.
Hän antaa jauheita, jotka sekoitetaan veteen.
- Hyvää huomenta. - Huomenta.
- Nukuitko hyvin? - En oikeastaan.
Huomenna tulee 30 henkeä päivälliselle.
- Stopford-Sackville perui. - Sehän on sääli.
Unohdin koko päivällisen.
Ketkä ovat siis tulossa?
- Henryt. - Ei. Älä viitsi.
- Keitä he ovat? - Isän ystäviä.
Kaikkien nimi on Henry.
Ei kaikkien. Vain useimpien.
- Siitä tulee hauskaa. - Kun Henry ahdistelee.
Tiedät, kuka heistä.
Pääset Oliverin viereen. Hän voi ahdistella sinua.
Meidän pitäisi tehdä jotain hauskaa sinun syntymäpäivänäsi.
Kunnon juhlat.
Ei Henryjä. Jotain oikeasti hauskaa.
Mitä mieltä olet?
Jos Oliver pitää siitä, se on loistava idea.
Oliver haluaa näköjään ennemmin hypätä ulos ikkunasta.
- Millaiset juhlat? - Mitä vain haluat.
Ehkä sata ihmistä.
- Sata? - Tai kaksisataa.
Yleensä käy niin, että lopulta on kaksisataa.
Kutsu, kenet haluat.
- Kaikki ystäväsi. - Mitkä ystävät?
Miten olisi naamiaiset?
Kyllä!
Laitan haarniskani, Elspeth.
Hyvä idea, kultaseni.
Voisi olla teema. Miten olisi Kesäyön unelma?
- Ihanaa. - Lutkakeijut esiin.
Hei.
Felix?
- Onko kaikki hyvin? - On. Miten niin?
Tunnut ärsyyntyneeltä.
- En ole ärsyyntynyt mistään. - Selvä.
Se on vain huonoa käytöstä.
- Mikä? - Mitä luulisit?
Puuhaat Venetian kanssa.
Miksi luulet, että tein niin?
Farleigh näki teidät. Mikä myötähäpeä.
Olet ystäväni. Olet täällä kanssani.
En halunnut nolata Venetiaa.
Mitä tarkoitat?
No, näin hänet ulkona ja menin katsomaan, oliko hän kunnossa.
Hän käsitti tilanteen väärin,
koska hän yritti suudella.
Ohjasin hänet kohteliaasti pois.
Farleigh sanoi, että te imitte toisianne.
Uskotko häntä?
Minä ja Venetia?
Älä nyt viitsi.
Mikset kertonut?
Oli mukavampaa olla kertomatta.
Hän oli kännissä. Ei varmaan muista sitä.
Hän on todella nolo.
Farleigh on oikea möläyttelijä.
Jonkun pitää viihdyttää meitä.
Aivan.
Siksi hän on rakas meille.
Luojan kiitos.
Luulin, että on toinen Eddie-tilanne.
- Eddie? - Hän oli paras ystäväni koulussa.
Hän tuli luoksemme asumaan.
Hän tavallaan -
ihastui Venetiaan.
Koko homma meni hankalaksi.
Se tavallaan pilasi ystävyytemme.
En voi kuvitella.
- Sinun on oltava tiukka hänelle. - En voi sanoa ei.
Tiedän kyllä. Sanoit jo tuon, ymmärrän kyllä.
- Etkä ymmärrä. - Se on hyvin vaikeaa.
Anteeksi, mutta se on kamalaa.
Järjestätte Oliverille isot juhlat,
kun äitini elää kurjuudessa.
- Ei hän elä kurjuudessa. - Hän ei voi maksaa laskujaan.
Tällä menolla niin käy.
Siksi isä on huolissaan hänen auttamisestaan.
Isä haluaa hänen olevan itsenäinen.
Niin, kuten hänkin.
- Farleigh! - Tiedät, miltä tämä näyttää.
Vai mitä?
Pakotat minut kerjäämään.
Mitä tarkoitat?
Tiedät kyllä, Felix.
Kysy Liamilta ja Joshualta.
Ketkä Liam ja Joshua ovat?
Palvelijasi.
Tuo on...
- Tuo oli alhaista, Farleigh. - Selvä.
- Siihenkö aiot nyt mennä? - Hienoa.
Teetkö tästä rotujutun?
Mitä helvettiä? Olemme sinun perheesi.
Tuskin edes huomaamme, että olet erilainen.
En tiedä palvelijoidemme nimiä.
Palvelijoiden vaihtuvuus on kova.
- Tietenkin. - Ai niin.
Isäni on ollut anteliaampi kuin useimmat.
Paljon anteliaampi.
Mutta...
Ehkä olemme tehneet kaikkemme.
Hänen isänsä ei tiedä siitä.
- Mistä tiedät, kuka hänen isänsä on? - Kaikki tietävät.
Varoittiko Felix sinua?
Minä tiedän. Entä sinä?
Ehkä meidän täytyy olla varovaisia.
Ei kiitos.
Se on vain niin masentavaa.
Olet vain yksi hänen leluistaan.
Suutuit siitä.
Ei hätää. Olen tottunut siihen.
Hän ei halunnut jakaa lelujaan.
Kiitos.
Ei edes niitä, joilla hän ei halua enää leikkiä.
Mitä upealle pojallesi kuuluu?
Venetia.
Venetia...
Minä ensin. Olet vasemmalla puolella.
Tietenkin.
Miten kauan olet tuntenut Cattonit?
Ikuisesti. Aina ja ikuisesti.
- Miten sinä... - Mieheni on Jamesin kummipoika.
Oletko ollut naimisissa pitkään?
Olen.
Hienoa.
Miksi?
Miksi se olisi hienoa?
Mies on idiootti.
Merenpohjasta.
- Onko teillä lapsia? - On.
Kaksi. Ei, vaan kolme. Kolme poikaa.
- Täysi työ. - Ei, he ovat koulussa.
Koulussa on se hyvä puoli, ettei heitä tarvitse nähdä.
- Missä ovat... - Hen-kulta, pelasta minut.
Oli kaksi perseenreikää!
Miten olisin voinut tietää, että hän oli huora?
Puhun heille
Anna sataa...
Puhun heille
Shawtylla oli Apple Bottomin farkut
Buutsit ja turkki
Koko klubi katsoi häntä
Hän meni tanssimaan
Ja hetken päästä
Shawty oli alhaalla...
Paskat tästä. Haen juotavaa.
Niin minäkin.
Reebokseissa remmit
Hän kääntyi Ja läimäytti persettä...
Pane, jätä tai avioidu.
Rikhard III,
Henrik VII ja Henrik VIII.
Panisin Rikhard III:ta.
Hän on niin epävarma, että näkisi vaivaa.
Tai voisit panna vain minua.
Miksi kerroit Felixille minusta ja Venetiasta?
En arvannut hänen reagoivan niin pahasti.
Kyllä arvasit.
Niin arvasinkin.
Kuule...
Jos haluat joskus puhua, voit puhua minulle.
Mitä tarkoitat?
Tiedän, että sinulla on vaikeaa kotona.
Tiedän, miltä se tuntuu.
Kun tilanne on niin epävarma,
se on kauhistuttavaa.
Ja yksinäistä.
On varmasti helvetin outoa pyytää heiltä kaikkea.
- Tiedän, että inhoat minua. - Minä...
En inhoa sinua.
Mutta jos haluat minun puhuvan heille nähdäksesi, onko...
Jos voin auttaa jotenkin,
niin sano vain.
Selvä.
Menen nyt päästämään hänet kärsimyksistään.
Okei.
Hyvä, Henry! Se oli hienoa!
Annetaan aplodit Henrylle.
On aika kiristää tahtia.
Meillä on täällä erittäin lahjakas laulaja.
Hän on paras ystäväsi, samoin minun.
Oliver Quick.
- Oliver! - Nouse ylös nyt.
- Ei. - Kyllä. Älä ujostele.
En edes tiedä tätä laulua!
Sanat ovat näytöllä, Oliver! Se on tässä kaikkein parasta!
Sinä!
Puet minut, olen nukkesi
Ostat minulle asioita, pidän siitä
Jos tuot ruokaa, tarvitsen sitä
Annat minulle rakkautta, ruokin sitä
Katsokaa meitä kahta myötätunnossa
Kaiken kanssa mitä näemme
En koskaan halua mitään, se on helppoa
Ostat mitä tarvitsen
Mutta katsokaa toiveitani
Katsokaa unelmiani
Raha jonka olemme käyttäneet
RAKASTAN SINUA MAKSAT VUOKRANI
Rakastan sinua, maksat vuokrani...
- Anna mennä! - Farleigh!
Mitä?
Tämä on sinunkin laulusi, Farleigh. Tule mukaan.
Vain, jos vaadit.
Veit minut ravintolaan Broadwayn lähellä
Näyttääksesi kuka sinä...
Mitä helvettiä sinä teet?
Mitä luulet minun tekevän?
Taidat olla väärässä huoneessa.
Olenko?
Oletko kunnolla tästä lähtien, Farleigh?
En.
Aiotko olla kunnolla?
En.
Älä pakota kysymään uudelleen.
Sano se.
Olen kunnolla.
Mitä helvettiä sinä...
- En tekisi sitä. - Järkyttävää!
Miksi tekisin niin?
- En tiedä. - Sen täytyy olla erehdys.
Tapahtui väärinkäsitys. Olen varma...
Vee, mitä helvettiä on tekeillä?
Se on Farleigh.
- Mitä nyt? - Hän yritti pihistää jotain.
Mistä sinä puhut?
- Mene. - En voi tehdä mitään.
Hän on ihan idiootti.
Alahan mennä!
Helvetti!
Sehän on pöyristyttävää.
Mitä siis tapahtui?
Hän lähetti Sotheby'sille sähköpostia saamistaan Palissyn lautasista.
Idiootti. Isähän oli puheenjohtajan koulukaveri.
Ei pidä purra ruokkivaa kättä.
Äiti ja isä antoivat hänelle mitä tahansa.
Ilmeisesti hän kyllästyi kysymään.
Älytöntä. Hän on meitä hemmotellumpi.
Täytyy myöntää, että on aika synkkää,
kun hän joutuu kerjäämään heiltä.
- Voi kyynel. - Hyvä on.
- Se oli hyvin typerää häneltä. - Hei.
Älä puhu siitä, Oliver.
Mitä jos he puhuvat hänestä?
- Eivät he puhu. - Onpa hieno päivä.
Tämä on kuumin kesä, jonka olen nähnyt.
- Läkähdyttävä. - Vielä kuumempi kuin viime vuonna.
En uskonut sen olevan mahdollista, mutta tässä sitä ollaan.
On kuumempaa kuin Barbadoksella.
- Barbadoksella! - Uskon sen.
Minulla ei ole ollut koskaan näin kuuma.
Täytyy tarkistaa, että Robert vahtii hortensioita.
Se on viisasta.
Mikä autuus!
Oikea autuus.
Tämä laulu. En ole kuullut sitä aikoihin.
Vietin aikaa heidän kanssaan, kun olin mallina.
Brittipoppia, Blur, Oasis.
Voi luoja, ne bileet.
Sitten Common People julkaistiin.
Luultiin, että se kertoi minusta,
mikä oli nöyryyttävää ja älytöntä.
Tuskin edes tunsin Jarvisia.
- Mitä? - Tyttö oli Kreikasta.
Hän janosi tietoa. Se en voinut olla minä.
En koskaan halunnut tietää mitään.
Kunpa ei tarvitsisi mennä Lontooseen.
- En tiennyt, että menet sinne. - Pamelan hautajaisiin.
Kuoliko Pamela?
Kyllä.
Hän janosi huomiota.
Huomenta, synttäripoika.
Pue päällesi, lähdemme tien päälle.
Minne?
Se on yllätys. Laita jotain kivaa ylle.
En voi katsoa
Se minut tappaa...
Paljonko sinne on matkaa?
Enää ei ole pitkä matka.
Sano, että olet... Felix?
- Kuuntele nyt. - Ei. Mitä sinä teit?
Mitä sinä teit?
Äitisi soitti viikko sitten.
Jätit puhelimesi kylpyhuoneeseen, joten vastasin siihen.
Et ole vastannut viikkoihin.
Mietin, että voisin auttaa.
Puhelimessa hän kuulosti raittiilta.
Hän ei tiennyt, missä olit. Hän halusi lähettää synttärikortin.
Käännä auto ympäri. Et voi viedä minua sinne.
Hän on äitisi. Sinun perhettäsi.
- Sinulla ei ole muita... - Sinä et ymmärrä!
Rukoilen sinua! Älä tee sitä.
En peru tätä. Olen pahoillani.
Sinun pitää hoitaa tämä asia.
Tuolla on kyltti. Churchill Avenue.
138.
Tämäkö se on?
Tämähän on mukavaa. Hän on selvästi ryhdistäytynyt.
Tämähän on hieno.
Mennään nyt.
Älä tule mukaan.
En jätä sinua. Teemme tämän yhdessä.
LÄHDIN KALAAN
Oliver!
Voi taivas. Olet hengissä!
En tunnistanut sinua.
Hyvää syntymäpäivää, kulta.
Sinä olet varmaan Felix. Mukava tavata.
Isäsi on puutarhassa.
- Hänen isänsäkö? - Niin.
Hän on ravannut koko aamun ihan innoissaan.
Tulkaa sisään.
Jeff!
Se oli Mýkonoksella. Käymme joka vuosi.
Emme enää, nyt kun kaikki lapset ovat aikuisia.
Lapset?
- Sanoit olevasi ainoa lapsi. - Enhän.
Olen aina puhunut siskoistani.
Aivan. No, unohdin kai sen.
Ei yllättäisi, jos hän ei kertonut.
Hän halusi aina olla ainoa lapsi, häipyi jonnekin yksin.
Niin varmasti.
He eivät tienneet, mitä tehdä noin fiksun suhteen koulussa.
Siksi hänen oli kai vaikea saada ystäviä.
Muut olivat kateellisia.
Nyt sitten -
hän on Oxfordin huippuoppilas.
Huippuoppilas?
Hän on niin vaatimaton. Minulla ei ollut aavistustakaan.
On rankkaa, kun emme tapaa.
Kaipa paineet ovat kovat.
- Totta kai. - En voi kuvitellakaan.
Töitä päivin ja öin ja sitten vielä -
hänellä on liitto ja näytelmät.
Soutujoukkue.
- Niin. - Nyt täytyy mennä.
- Miten niin? - Minulla on kamalia migreenikohtauksia.
Mene yläkertaan lepäämään.
Petasin vuoteesi, jos haluat jäädä.
Nyt pitää lähteä.
Pitää palata juhliani varten.
Äitisi laittoi lounasta koko aamun.
- Ei sillä ole väliä. - Onhan.
- Kyllä on. - Hän ei voi hyvin.
Ei se käy.
- Vain spagettikastiketta. - Ja kakku.
- Ei sillä väliä. - Voimme jäädä.
Jäämme mielellämme.
Ota nyt jokin pilleri tai jotain, Ollie.
Pidän spagettikastikkeesta.
Felix!
Ole kiltti! Anna minun selittää.
On parasta, että lähdet kotiin juhliesi jälkeen.
On liian myöhäistä peruuttaa ne, ja kesä on pian ohi,
joten pidetään juhlasi tänä iltana.
Nähdään sitten Oxfordissa.
Kai voimme silti olla ystäviä?
Nauramme vielä tälle.
En tiedä, miksi sanoin sen. Se oli typerää.
Se on helvetin outoa. En edes tiedä, mistä aloittaa.
Olet valehtelija, Ollie.
Miksi valehtelit?
Halusin vain olla ystäväsi.
- Hoidetaan nyt vain tämä ilta. - Ethän kerro perheellesi?
En hitossa. Tämä on tarpeeksi synkkää jo nyt.
- Duncan? - Niin?
Orkidea.
Hei!
Tuo on Georgen tytär.
Ihan kuin äitinsä.
Oletteko nähneet Felixiä?
Ette.
- Mikä on suurin viiva? - En tiedä.
Felix, voimmeko jutella hetken?
- Et voi sivuuttaa minua. - Voin yrittää.
Meidän täytyy puhua.
- Tule nyt. - Yritin olla ystävällinen.
Mene häiritsemään jotakuta toista.
Mitä tuo oli?
- Hei, Farleigh. - Mistä tiesit, että se olin minä?
Sinettisormuksesta.
Huomaat tosiaan kaiken.
Näkivätkö he jo sinut?
Eivät vielä.
He hermostuvat.
En usko.
He kutsuivat minut.
Niinkö?
Voi luoja, tuo ilmeesi.
Eivät he voineet kutsua sinua.
Et koskaan ymmärrä tätä, Oliver.
Tämä paikka...
Se ei ole sinua varten.
Se on helvetin unelma.
Anekdootti, jolla kyllästytät lihavia lapsiasi jouluna.
Oliverin ainutkertainen käteenveto heinäpaalin päällä -
kultaisena ison pojan kesänä.
Takerrut siihen, tutkit sitä ja runkkaat sen avulla.
Ihmettelet, miten voisit koskaan saada sen takaisin.
Et silti saa sitä takaisin.
Koska kesäsi on ohi.
Niinpä sinä...
Sinä -
lähdet junalla -
siihen kammottavaan nukketehtaaseen, jossa Olivereita tehdään,
ja minä palaan tänne.
Tämä ei ole unelma minulle.
Se on minun taloni.
Kävi miten kävi, tulen aina takaisin.
Yritä enemmän ensi kerralla.
Voi paska. En muista hänen nimeään.
- Felix. - Voi jessus.
- Mitä teet täällä? - Haluan puhua kanssasi.
- Vakoilitko meitä? - En.
- Te olette ällöjä. - Ei ole totta.
Voi luoja.
Mikä helvetti sinua vaivaa, Oliver?
- Jätä minut rauhaan. - Ei, meidän täytyy puhua.
- Ei. Oletko hullu? - Et voi viskata minua pois.
Häivy helvettiin siitä!
Helvetti.
Annoin vain sen, mitä halusit!
Kuten kaikki muutkin.
Kaikki järjestävät esityksen Felixille.
Olen pahoillani, jos esitykseni ei ollut kyllin hyvä.
Luulen,
että sinun pitää hakea apua.
- Ihan oikeasti. - Eihän.
Sinun pitää vain ymmärtää, miten rakastan sinua.
Olet ainoa ystäväni koskaan.
Eikö tekoni -
juuri todista, miten hyvä ystävä olen?
Miten hyvin tunnen sinut?
Olen yhä sama ihminen.
Kyllä, olen edelleen sama ihminen.
En tiedä, mikä olet,
mutta tiedän,
että saat vereni hyytymään.
Nyt oksettaa.
Helvetti.
- Paraniko olo? - Haista paska.
Mene nyt nukkumaan.
Ei kiinnosta enää, mitä ajattelet.
Voi helvetti.
Felix?
Felix!
Sinulle ei kai tarvitse kertoa.
Tiedät jo.
Käytät vain vieteriukkoa.
Kävelet kohti maailmanloppua.
Tietäen, että milloin tahansa -
maa katoaa jalkojen alta.
Se oli kaiken loppu.
Rakas poika.
Rakas poikani.
Auttakaa siirtämään hänet.
Hänet on saatava sisään lämpimään.
Hänet pitää saada lämpimäksi.
Felix-kultaseni,
missä puserosi on?
Missä puserosi on?
Tulkaa auttamaan.
En usko, että voimme siirtää häntä, James.
- Poliisi... - Kyllä.
Tule pois sieltä.
Pian on lounasaika.
Niin.
- Mitä nyt, Duncan? - Poliisi on täällä, rouva.
Heillä on ongelmia.
Millaisia ongelmia?
He eksyvät jatkuvasti labyrintissä.
Entä sitten?
Voinko lähettää puutarhurin auttamaan?
Hyvä on.
Kerro meille eilisillasta, Oliver.
- Eilisillasta? - Oliko sinulla mukavaa?
Olihan se hienoa.
- Kiitos. - Hyvä.
- Minusta se oli menestys, vai mitä? - Kyllä. Voitto.
- Talo näytti hyvältä. - Se oli kaunis.
Ja se kakku oli...
Piditkö siitä?
En lopulta maistanut sitä. Niinhän siinä käy.
On niin kiire, että varsinaiset juhlat jäävät väliin.
Mitä nyt?
Saanko luvan sulkea verhot, herra?
Kuolemansyyntutkija tuli. He kulkevat ikkunan ohi.
Kyllä, kiitos. Sulje ne.
En yleensä pidä suklaakakuista.
Se voi olla ällöttävän makeaa.
Eilisiltainen oli hyvin kevyt.
Lynn on aina ollut kakkuasiantuntija.
Aivan. Pitää kuulemma olla kylmät kädet.
Olen kuullut siitä. Voi ei silloin sula.
Tosin se taitaa liittyä enemmän taikinaan...
Sulje ne nyt, Duncan!
Yritän kyllä, herra. En saa...
Olen pahoillani.
Voi luoja.
Voinko poistua?
Et. Emme ole syöneet vielä.
Ruoka on kylmää.
Pitääkö syödä kuin ei mitään?
- Mitä muutakaan voimme? - Mitä tahansa!
Farleigh, ole hiljaa!
Istu alas ja syö se pirun piiras!
Syö se ja ole hiljaa!
Syö se pirun piiras!
Et ole ainoa täällä, jolla on tunteita.
Kukaan ei kaipaa amerikkalaisia tunteitasi.
Minusta se on herkullista.
Mitä sinä vielä täällä teet?
Eikö kukaan muu pidä sitä outona?
Eikö?
En heittäisi ensimmäistä kiveä.
- Anteeksi mitä? - Lopeta.
- Mitä hän sanoo? - Ei aavistustakaan.
Minäkin tuntisin syyllisyyttä.
- Syyllisyyttä? - Jos vetäisin viivoja -
jonkun kuoliniltana.
Painu helvettiin.
Et kieltänyt asiaa.
Onko se totta?
Tutki Farleigh'n huone.
Ei.
Ulos täältä!
Ei, odota...
- Mitä tämä on? - Elspeth!
- Elspeth? - Älä edes katso häntä!
Ulos täältä.
En kerro tästä poliisille.
Siinä on kaikki, mitä saat -
enää ikinä.
Nähdään talolla, Oliver.
- Pastori oli hyvä. - Niin.
Paljon isäänsä mukavampi.
Hän oli kelvollinen. Vain vähän vanhanaikainen.
Äärimmäisen vanhanaikainen.
Muistatko Felixin ristiäiset?
"Ei River voi millään olla toinen nimi." Muistatko sen?
Annoit hänen kuulla kunniansa.
Ei sillä ole väliä.
Ei ole väliä, mikä hänen toinen nimensä on.
- Rakas... - Hän oli oikeassa.
River on aika hassu.
Luulen silti, ettei lapsen nimeä valita -
kuvitellen, että jonain päivänä täytyy miettiä, miltä se näyttää -
kaiverrettuna -
hautakiveen.
- Valitaan fontti... - Minkä valitsit?
Times New Romanin.
Paikalliseen kiveen.
- Siitä tulee hyvä. - Totta.
Se on hyvä valinta. Varma.
Jätän teidät nyt.
Et lähde minnekään, Oliver.
Menen vain yläkertaan.
Et kai jätä meitä?
Ethän lähde Saltburnista?
Anteeksi.
Kohteliaisuutesi on hyvin -
raastavaa. Tiesitkö sen?
- Anteeksi mitä? - Pyydät aina anteeksi.
Kavahdat aina pois kuin mikäkin pieni -
maaorja.
Näin sinut.
Nyyhkytit kirkossa hautajaisissa.
Näin sinun itkevän, ja minä...
Olin pahoillani puolestasi.
Hyvin pahoillani.
Sitten muistin.
Ja aloin nauraa.
Minä vain...
En voinut lakata nauramasta, koska...
Muistin,
että tunsit hänet vain...
Puoli vuotta.
Tuskin edes tunsit häntä.
Et liity mitenkään häneen,
meihin -
tai tähän paikkaan.
Et mitenkään.
Olet pelkkä muukalainen.
- Kello on paljon. - Olet silti täällä.
Kaiken keskellä.
Helvetin vaarallinen muukalainen.
Menen nyt nukkumaan.
Ollie...
Tiedätkö, miksi isä kutsuu sinua nyt?
Hämähäkkimieheksi.
- Ihanko totta? - Sinä aina -
lymyilet nurkissa,
kudot hämähäkkimäistä -
Oliverin verkkoasi.
- Hyvää yötä. Juo vettä. - Hei, Ollie.
Älä hermostu.
En usko, että olet hämähäkki.
Taidat olla yöperhonen.
Olenko oikeassa?
Hiljainen.
Harmiton.
Valo vetää puoleensa.
Lyö itseään ikkunaa vasten.
Haluaa vain epätoivoisesti sisään.
Nyt sinä sen teit.
Olet tehnyt reiät -
kaikkeen.
Syöt meidät sisältä käsin.
- Olet juonut liikaa. - Totta.
Onko tuo hänen partavetensä?
Olet oikea friikki.
Sinulla on varmaan hänen alusvaatteensakin.
Olet inhottava pieni mitättömyys.
Voi luoja! Söit hänet heti suihisi -
ja nuolit lautasen puhtaaksi.
Se mursi hänet täysin.
Hän sanoi sen itsekin.
Hän ei kestänyt ilman Felixiä.
Kiitos, että tulit.
Onko kaikki hyvin?
Kuinka kauan aiot olla luonamme?
Elspeth ei anna sinun lähteä.
Jään niin kauaksi aikaa kuin hän haluaa.
Kovin ystävällistä,
mutta en tiedä, tekeekö se hyvää hänelle tai meille.
Sinun taitaa olla aika lähteä kotiin.
Huomaamatta, tänä iltana.
Ettei hän ahdistu lisää. Toivon, että ymmärrät.
Lähtisin heti, jos voisin.
En vain voi jättää häntä siinä tilassa.
No...
Olisi parasta, jos perhe saisi surra keskenään.
Ymmärrän kyllä. Olen samaa mieltä.
Minusta on silti parasta, jos jään toistaiseksi.
Haluan toimia oikein hänen suhteensa.
Etkö lähde?
En ymmärrä, miten voisin.
Mitä sinä teet?
Paljonko?
Anteeksi mitä?
Mistä summasta lähdet etkä pidä yhteyttä vaimooni?
- Miksi? - Kaikkien pitää jatkaa elämää.
Tiedän, että sinulla on melko vaikeat olosuhteet,
mutta se olisi uusi alku sinullekin.
Miksi teet noin?
Paljonko?
Kiitos.
MUISTOKIRJOITUS SIR JAMES CATTON
Oliver?
- Oliver! - Elspeth.
Voi luoja!
Ollie!
Näytätpä sinä komealta.
En voi uskoa sitä.
Olet kasvanut aikuiseksi. Totta kai olet.
Tietenkin. Olen ihan hupsu.
Kasvoit aikuiseksi.
Anteeksi. Olen ihan sekaisin juuri nyt.
Luin uutisen James-herrasta.
Olen todella pahoillani.
Yllätyin siitä, että hän odotti niin kauan.
Tiedäthän?
Se oli silti kamala järkytys.
Totta.
Hassua nähdä sinut.
Ostin juuri pienen asunnon lähistöltä.
Uskomaton sattuma.
Saltburn tuntui äkkiä suurelta ja kaukaiselta.
Mitä Saltburniin kuuluu? Onko Duncan siellä?
Kyllä on.
Kaikki on ennallaan. Juuri sellaisena kuin lähtiessäsi.
Olen iloinen siitä.
En pitänyt siitä, miten James kohteli sinua.
Halusin sanoa siitä.
Siitä on jo kauan.
Ei minusta.
Olen miettinyt asiaa paljon, ja...
Muista, ettei hän ollut oma itsensä -
kaiken tapahtuneen jälkeen.
Ja hän...
Kai annat hänelle anteeksi?
Totta kai.
Oletko onnellinen?
En oikeastaan.
Entä sinä?
En oikeastaan.
Tässä on kahvinne.
Niin...
Tule käymään.
Saltburniin.
Reitti on nyt selvä.
Voin sanoa, että viime kuukaudet -
ovat olleet elämäni onnellisimmat.
Harmi vain, että sairastuit noin.
On silti etuoikeus huolehtia sinusta.
Aivan kuten on etuoikeus huolehtia Saltburnista.
Kiitos siis, että luotit minuun.
Lupaan huolehtia tästä talosta, kuten Felix olisi tehnyt.
Pääsimme siihen lopulta.
Jollain tavalla.
Luojan kiitos.
Kaikkien niiden kauheiden onnettomuuksien jälkeen.
Mutta...
Onko onnettomuutta koskaan olemassakaan, Elspeth?
En tiedä.
Onnettomuudet ovat kaltaisiasi varten.
Meille muille on töitä.
Ja toisin kuin sinä,
osaan oikeasti tehdä töitä.
Minulla ei ole rahaa.
Voinko maksaa huomenna?
Mitä siis tapahtui?
Hän lähetti Sotheby'sille sähköpostia saamistaan Palissyn lautasista.
Ostin juuri pienen asunnon lähistöltä.
Oliver?
En ollut rakastunut häneen.
Kaikki luulivat, että olin.
En silti ollut.
Rakastin häntä.
Voi luoja, miten rakastin häntä.
Silti toisinaan -
minä...
Vihasin häntä.
Kyllä, vihasin häntä.
Vihasin teitä kaikkia.
Teitte sen niin helpoksi.
Kuin hemmotellut koirat selällään nukkumassa.
Ei luonnollisia saalistajia.
No,
melkein ei yhtään.
Ilse Rönnberg
Luova tarkastaja Pirkka Valkama