Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag var inte kär i honom.
Alla trodde jag var det.
Men det var jag inte.
Jag älskade honom. Så klart.
Det var omöjligt att inte älska Felix.
Och det var en del av problemet.
Alla älskade honom. Alla ville vara med honom.
Han blev utmattad.
Folk lämnade honom inte i fred.
Speciellt tjejerna.
Jösses.
Tjejerna.
Det var pinsamt hur alla fjäskade för honom.
Det var nog därför han gillade mig så mycket.
Jag skyddade honom.
Jag var ärlig mot honom.
Jag förstod honom.
Jag älskade honom.
Jag... älskade honom.
Men var jag kär i honom?
Du är så frustrerande.
Från Indien.
Den där halsduken.
Cool jacka.
- Och slipsen? - Så billig.
Herregud.
VÄLKOMNA ÅRSKURS 2006
Vad poetiskt.
Vad coolt.
Är det upptaget?
Kan jag sitta här?
Jag är Michael Gavey.
- Oliver. - Oliver vad?
Oliver Quick.
Så du är också utan vänner, Oliver Quick?
Är inte alla det? Det är bara första kvällen.
Se dig omkring.
Det är bara vi.
Och tjejen med agorafobi, men hon är i sitt rum. Så klart.
Vad läser du?
Jag läser matte.
Jag är ett geni. Jag gillar inte ens matematik.
Jag är bara bra på det. Huvudräkning. Vad som helst.
- Fråga om ett tal. - Nej, det är lugnt.
- Kom igen. - Jag tror dig.
- Snälla. - Nej. Jag tror...
Fråga mig om ett jävla tal!
Fyrahundratjugotre gånger sjuttioåtta?
Trettiotvåtusen, niohundranittiofyra.
Vad tycker du om Oxford?
Bra. Tack.
Har du kommit långväga? Hemifrån?
Prescot.
- Ja. Var? - Prescot.
Merseyside?
Aldrig varit där.
Prescot.
Hur gick det med sommarens läslista?
Okej, tror jag.
- Jag läste allt. - Allt?
- Femtio böcker. Är du galen? - Jag trodde vi...
King James Bible är på listan!
Läste du Bibeln hela sommaren?
Läslistan är frivillig.
- Jag har inte läst hälften av böckerna. - Förlåt.
Nån aning om var han är? Han är 20 minuter sen nu.
Bäst vi börjar då.
Förlåt att jag är sen!
Förlåt. Jag gick helt vilse.
Hej, vad trevligt. Förlåt.
Du är Farleigh...
Start, antar jag?
Kul att du äntligen kom.
Är du händelsevis släkt med Frederica Start?
- Hon är min mamma. - Nej!
Jag kände henne i din ålder. När vi båda var här.
När hon var Frederica Catton. Före Amerika.
Det menar du inte!
Herregud. Det ska jag säga till henne.
Hon blir överlycklig att en av hennes vänner undervisar mig.
Nej, inte... vän.
Snarare... beundrare.
Ja. På avstånd.
Jag vet inte om vi nånsin pratat.
Nämn mig inte ens.
Ska vi börja?
"Som G. K. Chesterton sade.
"En överdriven samling lögner.
"Och versen kan sägas vara
"som i Brownings Last Duchess, så levande."
Okej. Mycket bra.
Ja, mycket tänkvärt där. Fängslande.
"Och sålunda..."
Förlåt, bara "sålunda".
Bara ett roligt ord.
- Varför det? - Jag vet inte.
Tror inte vi använder det i vardagen, gör vi?
Det är omständligt, eller hur?
- Nej, inte direkt. - Nej.
Nej. Du använde det sju gånger.
- Nej... - Jo, det gjorde du. Jag räknade.
Han avslöjade dig.
Så du klagar på stilen på min uppsats istället för innehållet?
Det är typ...
- Typ vadå? - Lat.
Det är fullt giltigt att diskutera argumentets retorik.
- Det är inte vad du säger utan hur. - Ja.
Speciellt om man inte har läst dikterna.
Jag ser fram emot uppsatsen.
Oliver.
Oliver!
Jag har choklad till dig.
Tack.
Visste du att det var en college-julfest ikväll?
JOI, jag och du.
Jävla oinbjudna.
Alla kan säkert gå dit.
Nej. Bara om man är bjuden, tydligen. Fick du en inbjudan i ditt fack?
- Jag har inte kollat. - Jag har. Du fick ingen.
Jävla idioter.
- Som om vi ville gå. - Ja.
Som om vi vill prata med subborna!
- Ja. - Nej.
- Vi kan ha kul själva, eller hur? - Ja.
- Ska du äta den? - Nej, ta du den.
Är allt bra?
Ja, jag fick punktering.
- Vilken otur. - Ja.
Jag har precis försökt fixa det.
Så klart när jag redan är sen till undervisningen.
Fan.
- Var är den? - Iffley Road.
Jäklar.
Jag är redan illa ute efter att ha skolkat...
Jag ska ingenstans. Jag ska bara lämna de här på biblioteket.
Ta min cykel.
Nej, det kan jag inte. Det ser ut att bli regn, jag vill inte...
Det är helt okej.
Du kan lämna tillbaka den sen.
- Du går på mitt college, så... - Gör jag?
Ja.
Det var snällt. Menar du allvar?
Så snällt, tack.
Lite jobbigt att fixa tillbaka den till college.
Vill du att jag tar din tillbaka?
Nej. Förlåt, jag trodde att du...
Jag kan göra det. Det är inte så långt.
Tack. Ursäkta, vad heter du?
- Jag är Felix. - Oliver.
- Oliver? Oliver. - Ja.
Oliver, jag älskar dig.
Jag älskar...
Jag älskar dig! Allvarligt.
Tack så mycket, kompis!
Så snällt, du är en jävla livräddare. Verkligen.
Tack. Jag lämnar din i cykelstället, okej?
- Det går bra. - Okej. Hej då!
Jameson stirrar på hennes tuttar hela tiden
och ignorerar helt att hon knappt kan multiplikationstabellen.
Multiplikationstabellen!
Gå och läs konsthistoria, raring.
Oliver?
- Ja? - Inte strålande sällskap precis.
Förlåt.
Jösses!
Jag går och pinkar. Beställ en öl till mig.
- Ja. - Tack.
Här.
- En till öl, kompis. - Ja.
Där är han! Ollie! Oliver!
Kom, kompis.
Hallå! Kom hit.
Kom hit. Ja! Kom hit.
Åh, nej.
Hej, kompis?
Hej.
Det är min jävla hjälte här.
Jag berättade för alla hur du räddade mig igår!
Så gulligt!
- Tack. - Så gulligt!
Jag är skyldig dig en drink. Kom.
Är du här med en vän?
Nej. De gick precis.
- Otroligt. - Vilket college går du på?
Han slutade bokstavligen...
- På ditt. - Just det.
Vad pluggar du?
Shot! Shots! Shots!
- Vänta. Jägerbomber! - Ja!
- Jägerbomber! - Ja.
- Det är din omgång. - Jag borde gå och lägga mig.
Vänta, nej, nej!
Du kan inte komma undan din omgång.
- Det gör jag inte. - Det ser så ut.
Kom igen.
Okej.
- Farleigh. - Vad är det?
- Var inte så hård mot honom. - Va?
Den omgången kommer att kosta en förmögenhet.
Pubregler, Felix.
Min omgång, jag kan inte...
Jag kan inte gå tillbaka och be om pengar.
Inte mitt problem.
Kan jag betala imorgon?
Ledsen, du är inte ens nära.
Snälla, jag ger dig pengar imorgon.
Nej.
- Snälla, jag är... - För helvete.
Tänkte att du kanske behövde hjälp.
Du tappade den här på golvet.
Jag tänkte sno den, men jag ville göra det rätta.
Tack.
Jag betalar tillbaka imorgon.
Vet inte vad du pratar om, kompis.
Tack, Ollie!
- Tack, Ollie, Herregud. - Ollie!
Ollie! Ollie!
Du vet, Farleigh växte nästan upp med oss.
Visste inte att du och Farleigh var kusiner.
Min moster, Farleighs mamma, stack till Amerika
när hon var 19 för att fly "de kallhjärtade engelsmännen".
- Cigg? - Jag röker inte.
Faster Fred gifte sig med en som gjorde av med allt hon hade
och en hel del av pappas pengar också, tills han var tvungen att stoppa henne.
- Låter som en Evelyn Waugh-roman. - Ja.
Waughs karaktärer är baserade på min familj.
Ja, han var helt besatt av vårt hus.
Pappa kände sig så skyldig över det hela
att han bestämde sig för att betala Farleighs utbildning.
- Farleigh hade tur. - Det hjälpte inte.
Han har blivit relegerad
för sex med lärarna.
- Du, då? - Jag har inte sugit av några lärare.
Inte än.
- Det är DJ jävla Shadow. - Han är jävla kronisk.
Alla dessa internatpsykfall.
Vad lär de en?
- Latin, vattenpolo och barnmisshandel. - Jag vet.
Vad gulligt.
Felix som liten.
Det finns inga bilder på mig som barn.
Tja, det finns inte mycket att säga.
Kom igen. Står du under vittnesskydd, eller nåt?
Jösses. Vad har du... har du syskon?
Hur är dina föräldrar?
Syskon, nej.
- Och mina föräldrar är... - Vad?
- Vi ses inte precis. - Varför?
Bara... De har...
- De har problem. - Va?
Vad... Vadå problem?
Psykiska problem och beroende.
- Pappa langade och så. - Langade?
Låter hemskt. Verkligen.
- Ja. - Var det hemskt?
Det är tufft.
Ja.
Fan ta dem.
Du är jävligt inspirerande, allvarligt.
- Tack. - Väldigt coolt.
Nu kan du köra elle belle bi, India eller Annabel och ta hem en
för de ser eländiga ut.
Elle belle bi.
Nu är du fri.
Du är ute.
Vad fan? Jag har flörtat med henne i en timme.
Jag vill ha en handtralla.
Jag vet. Vi vill alla ha en jävla handtralla.
Skaffa dig en titel och ett enormt jävla slott.
Oliver Quick.
Du ser annorlunda ut.
Gör jag?
Han blir uttråkad.
Ursäkta?
Rövslickare.
Kan Oliver komma?
- Raring. - Vad är det?
Jag vet inte, han är bara lite avig.
Han är inte bra på att prata, vem skulle jag ens placera honom bredvid?
En av dina vänner?
Jag är ledsen, Felix.
Ingen vill sitta bredvid Oliver.
Varför inte?
För han är en stipendiepojke som köper sina kläder från Oxfam.
Hårt.
Vad hårt.
- Du är en sån snobb. - Förlåt.
Så jävla varmt.
Jag vet.
Vad luktar?
Jag vet inte.
Nej. Nej.
Vad? Vad håller du på med?
Det är äckligt, Felix.
- Det är lugnt. - Jag städar.
Bara rika har råd med smuts.
- Stick. - Du har pizza på golvet.
- Sluta. Jag gör det sen. - Det gör du inte.
Det gör du fan inte.
- Du gör det aldrig. - Jo.
Nej.
Jo. Jag sa att jag gör det sen.
Sluta! Jag är inget barn. Jag kan göra det själv.
Jag är bara...
Jag är bara varm. Rummet kokar.
De vill hellre att vi dör
än förstör den jävla träpanelen
med luftkonditionering.
- Stressar du inför tentan? - Nej.
Du driver mig till...
Jag ska gå igenom lite grejer. Vi ses sen.
Kings Arms senare?
Kanske. Jag messar dig.
Okej. Självklart.
Hej.
Jag skulle bara se om Felix var inne.
Vi skulle träffas.
De är alla på puben.
Okej.
Det sa han inte.
Var India där?
Ja.
- Jag är ledsen. - Herregud. Nej.
Det är okej.
Har du alkohol?
Vill du att jag ska ha det?
Tror du han kommer bli avundsjuk?
Ärligt?
Jag tror inte ens att han skulle märka det.
Hej, mamma.
Vad hände?
Kom hit.
Hur hände det?
Han slog i huvudet i trottoaren.
Med tanke på hur pappa är var han förmodligen full.
- Jävla helvete. - Eller dyngrak.
Jag är...
- Jag är hemskt ledsen. - Det är en chock.
Är din mamma okej?
Hon var helt osammanhängande.
Vilket är... ganska normalt för henne.
Du får hoppa över tentan. Du är inte i tillstånd att göra den nu.
- Du måste hem. - Nej.
Kan inte missa tentan.
- Så klart du kan missa den jävla tentan. - Nej.
Nej.
Jag är inte som du, Felix.
Det här är allt jag har.
- Hej, Oliver. - Hej.
- Snygg smoking. - Tack.
Wow. Du har hyrt den, eller hur?
- Ja. - Ja.
Ja, ärmarna är för långa.
Kontrollera alltid ärmarna.
Ändå inte illa.
Nästan så du blir godkänd.
För vad?
Jag vet inte.
En riktig människopojke.
- Hej, kompis. - Hej.
Ollie!
- Hej, kompis! - Hej.
Kom igen, då. Följ mig.
Vänta!
Vart ska vi?
Vi missar balen.
Kom igen.
Vad händer, Felix?
Jag tänkte hur jag skulle...
Du har haft det så jobbigt på sistone.
Du har varit så modig med allt.
Kom igen, Felix.
I min familj har vi en tradition.
När nån dör, skriver vi deras namn på en sten
och kastar den i floden.
Min farfars far började med det när hans son dog i kriget.
Jag har bara gjort det för min hund.
Jag vet inte, det hjälpte, det bara... Lite grann.
Det känns lite löjligt.
Nej. Det är inte dumt.
Tack.
Det är nåt, eller hur?
Så vad gör jag?
Vet inte. Jag antar att du kan säga några ord eller...
Eller vi kan stå här under tystnad en stund.
Och sen kastar du bara den.
Det kan inte vara bra.
Fan.
PAPPA
Kommer du åka hem?
Ärligt?
Jag tror inte det.
Men din mamma, då?
Första gången jag kände insidan av mammas hals...
Jag var åtta.
Pappa sa till mig
att sticka fingrarna i hennes hals,
annars...
skulle hon dö i sömnen.
Så "hem" betyder inte samma sak för mig som för dig.
Den jävla smutsen och röran. Jag klarar det inte.
Det går inte.
Varför åker du inte hem med mig?
Kom till Saltburn.
- Nej. - Jo.
- Jag vill inte tränga mig på. - Så fan heller!
Du skulle rädda mig.
- Skulle kännas konstigt. - Nej.
Mamma låter folk stanna i månader.
Och blir du trött på oss kan du åka.
Jag lovar.
Och jag trodde på honom.
Saltburn.
Mr Quick.
Du är tidig.
Jag tog det tidigare tåget.
Låt oss veta nästa gång.
Grindarna var inte öppna.
Det är okej...
Vi skickade nån att hämta dig.
- Jag är ledsen. - Inte alls.
Följ mig.
Wow.
Det här är otroligt.
Wow. Bara wow.
Lämna bara din väska där. Nån hämtar den åt dig.
Ollie! Tack gode Gud att du är här!
Jag visar hans rum.
Oliver, försök att inte vara för rädd för Duncan.
Duncan, sluta skrämma mina vänner.
- Jag ska försöka. - Kom igen.
- Han är skrämmande.
Han är okej. Han är bara udda.
Okej.
Så...
Röda trappan.
Jag råkade tafsa på min kusin här.
Henry VII-skåpet.
Mormors spöke.
Hej, mormor.
Gröna rummet, trädgård, några hemska Rubens.
Trasigt piano.
Blå rummet.
Det är blått.
Kungens sovrum.
Sängen har faktiskt lite av Henry den åttondes sperma på sig.
Här är långa galleriet.
Döda, döda släktingar.
Pappas gamla nalle.
Shakespeares Folio och labyrint.
Ja. Vi går in här.
Okej!
Mitt rum.
Du kommer bo precis bredvid.
Badrummet.
Vi delar badrum. Hoppas du inte har nåt emot det.
Annars skulle du vara långt bort i andra änden av huset.
Omklädningsrum.
Och...
ditt rum!
Wow.
Kul att du är här.
Jag ska lämna dig ifred.
Bara en sak.
Mamma har skäggfobi, så jag la en rakhyvel till dig i badrummet.
- Va? - Ja, jag vet inte.
Ohygieniskt, tycker hon. Det var nåt med pappan.
Galet. Jag får inte ens ha mitt örhänge när jag är här.
- Nåt mer jag borde veta? - Nej. Var bara dig själv.
De kommer att älska dig. Det är avslappnat.
Vi är i biblioteket.
Biblioteket?
FIGURERNA CATTON
Herregud.
De har förmodligen inte rehab i Liverpool.
Nej, det tror jag inte.
Nej, alla blir bara förstörda, antar jag.
- Var ligger Liverpool? - Vid havet.
Raring, var är Liverpool?
I norr.
- I norr. - Ja.
Det heter Prescot.
Det kan vara ett hemskt slumkvarter.
Förvärvat på olagliga grunder.
Och båda hans föräldrar langade.
Gud! Och hans mamma är alkoholist.
Barn kan påverkas rejält. Traumatiserade.
De kommer ut berusade.
Var han tvungen att sticka fingrarna i sin mammas hals?
- Farleigh, det är privat. - Du berättade ju.
I förtroende.
Hemskt, raring.
Hans mamma var sjuk när han var runt åtta.
När man är fattig, händer det nog mer.
Vi ska ge honom en underbar tid.
Lycka till. Han ler inte mycket.
Farleigh tycker han är hemsk. Varför är ni vänner?
Fattig, inte attraktiv och narkomanföräldrar.
- Jag kan faktiskt inte... - Och här är han nu.
- Vi pratade precis om dig. - Var inte dum.
Du hittar på de hemskaste saker.
Så klart inte.
Hej, Oliver raring.
Vilka vackra ögon.
- Så underbart! - Jag sa ju att han inte var ful.
Men du är så snäll mot alla. Man kan inte lita på dig.
Jag är rädd för fula saker.
Ända sen jag var ung. Jag vet inte varför.
- Kanske för att du är en hemsk person. - Var inte elak.
Har Venetia sett dig än?
Herregud, hon kommer att dö.
Hon har legat på soffan i huset
och hoppats på att du skulle se henne.
Sluta. Den stackars pojken har precis kommit.
Oliver, vad kul att äntligen träffa dig.
- Gick resan bra? - Ja. Tack, sir.
Herregud. Säg inte "sir". Vi tål inte sånt här.
Kom och sitt bredvid mig.
Det här är min kära vän, Pamela.
Hej.
Pamela, kan du leta upp Annie och be om te?
Ja.
Ja. Vem är Annie?
Du hittar henne. Annie.
- Du löser det. - Okej, jag fixar det.
- Köket. - Köket.
Köket, så Annie är i köket.
Okej.
- Iväg med dig. - Okej.
Pamela bor här tills hon kommer på fötter igen.
Hon har haft det hemskt i år. Otäckt.
Men det har du också, Oliver.
Det var ledsamt att höra om din far.
Så oerhört tragiskt.
Jag har förlorat vänner i missbruk.
Så många kära vänner.
Det är roten till Pamelas fasor också.
Och det enda intressanta med henne.
Farleigh!
Hon är ganska tråkig, men så vacker.
Du måste erkänna att hon är vacker.
Det har bara varit en förbannelse. Männen. Det är otroligt.
Den senaste är nån hemsk rysk miljardär.
Elakt ful, såklart.
Och hon har gömt sig här för honom i månader.
Men nu pratar vi inte om det.
Berätta om din mamma. Hur är det med henne?
- Dricker hon? - Sluta!
- Ignorera honom. - Oförskämt.
Inget chockerar mig, Oliver.
Absolut ingenting. Berätta allt.
Jävla helvete.
Mamma ställde så många oförskämda frågor.
Ta det inte personligt.
Nån packade upp min resväska.
Jäklar, jag skulle sagt att de gör det här.
Hemhjälpen rapporterar till mamma,
så hoppas du inte har nåt skandalöst.
Bara mina gamla kalsonger. Gud.
Nej, det är de vana vid. Oroa dig inte.
Duncan blir överlycklig.
Hoppas du inte har nåt emot det. De hängde upp en smoking.
Vi klär upp oss till middagen. Du ska inte bli utan.
Klär upp er?
Ja. Smoking.
Kunde ha tagit med en.
Nej! Var inte dum. Jag har en extra.
Men har du manschettknappar?
Nej.
Det är lugnt. Vi fixar det. Jag fixar det åt dig.
Jag är glad att du är här.
Jag är ledsen att allt är så... gammaldags.
Nej, det är underbart.
Jag vet inte.
Vi träffades på rehab, så...
Han var så underbar först och sen
började alla hans affärspartners ramla ut från fönster.
- Förstår du? - Ja. De lyckades fly.
Jag antar det.
Han pratade ryska hela tiden och det lät romantiskt.
Jag kan inte ryska ordet för "hora"
så jag tyckte det lät som härlig poesi.
Pappa sa att jag skulle hamna i Themsen.
Men det har gått bra.
Jag vet inte vad jag skulle göra utan Elspeth.
- Hon räddade mig. - Tjata inte om det.
Vi är glada att ha dig här, hur länge det än blir.
För alltid?
Nej. Jag tror jag har hittat ett ställe.
- Bra gjort, raring. - Bra!
Min kusin har en lägenhet.
Det kommer att passa dig bra, en fin liten lägenhet.
Snarare en sängplats...
Jag gillade det när jag var tjugo. Det är befriande att bo i ett enda rum.
Och mycket mindre att städa.
Men det blir hemskt när du är borta. Hur ska jag klara mig?
Jag kunde faktiskt stanna längre.
- Nej. - Nej, raring! Nej.
Du vill väl bli av med oss och hitta nåt eget.
Jag förstår helt.
- Hej. - Jävlar, du skrämde mig.
Förlåt. Jag bara...
Jag trodde du gick i sömnen.
Nej. Jag ville titta på månen.
Det är nästan fullmåne.
Vet du vad det betyder?
Nej.
Vi håller alla på att bli galna.
Förlåt, du måste frysa.
Jag är kallblodig.
Vi är alla kallblodiga. Har du inte märkt det?
Du är inte kallblodig.
Din familj är så snäll mot mig.
Rart.
Jag förstår varför Felix gillar dig så mycket.
Du är så...
Så vadå?
Jag vet inte.
Verklig.
Jag gillar dig ännu mer än förra årets.
Godnatt.
- Vad... - Frukosten är klar.
- Godmorgon. - Godmorgon.
Godmorgon.
- Har du sovit bra? - Ja.
Hej.
Ät lite frukost.
Kan jag också få engelsk frukost, tack?
Frukosten står vid sidan om. Varsågod och ta.
Hur vill du ha dina ägg?
- Det är lugnt. Jag kan ta dem om... - Inte äggen.
De lagar äggen åt dig.
Precis!
Allt annat står vid sidan om.
Stekta. Vändstekta, tack.
Vi pratade om Shelleys biografi.
Vilken Shelley? Belindas syster?
Eller Percy Bysshe Shelley? Poeten.
Poeten från romantiken.
Känner du till historien om Shelleys dubbelgångare?
Hans dubbelgångare?
Hans hushållerska städade ett av rummen,
när Shelley gick förbi ett fönster och vinkade åt henne.
Så hon vinkade tillbaka innan hon insåg att Shelley var i Italien.
Hon var högst upp.
Vee, sluta! Sluta. Jag kommer inte att kunna sova.
Sen drunknade han.
Det gav mig gåshud!
- Titta, Pamela. - Nej.
- Han knullade sin syster. - Herregud.
Det var nog Byron.
På tal om det,
Ellie, hörde du att Ada rymde med Tom Prior?
- Ja, du sa det. - Tack.
Hennes man var hemsk.
Tyckte du det? Jag tyckte inte att han var så illa.
Antar inte det.
Är allt okej, Ollie?
Så klart. Det är bara...
Rinnande ägg...
De gör mig illamående.
Jag beklagar.
Så ledsen.
Förlåt.
Vi är här, Ollie.
- Hej, kompis. - Hallå.
Badbyxor är inte tillåtna.
Ser man på.
Låt honom vara.
Bra för dig.
Vilken överraskning.
Se upp för tistlar.
Det är tistlar överallt. Det är säsong för dem.
Tror du Harry, Hermione och Ronald hade en trekant?
Va?
- Utan tvivel. - Tror du att de knullade?
De missade en möjlighet om de inte gjorde det.
Fan!
Herregud.
- Varför är hon blöt? - Hon var i brunnen.
Fan!
- Vad är det här? - Palissy-tallrikar.
Menar du Bernard Palissy? Huguenotkeramikern från 1500-talet.
Ja. Känner du till dem?
Älskade hans arbete
men har inte sett det i verkligheten.
Vad knepigt.
Sluta!
Vår poäng!
Drick.
LABYRINTEN I SALTBURN
Kan jag hjälpa dig?
Jag... Förlåt.
Det är lugnt.
Många går vilse i Saltburn.
Okej.
Godnatt, kompis.
Oliver, raring.
Så punktlig.
- Stackars Vee. Pojken försökte fly det. - Varför?
Hon ger bort det gratis. Hon är sexuellt inkontinent.
Sen hon var 14.
Det sa min mamma alltid.
Född masochist.
- Sen är det grejerna med maten. - Vilka grejer?
Att sätta fingrarna i halsen.
Trodde hon skulle växa ifrån det.
Jag visste inte.
Precis! Det har inte ens hjälpt! Slöseri med tiden.
Men om hon hittat rätt kille eller tjej, jag bryr mig inte. Vad som helst.
Jag var lesbisk ett tag.
Det blev för blött för mig. Män är underbara och torra.
Det kan inte ha varit lätt för Venetia,
med en mamma som du.
- Varför det? - Därför.
Därför vadå?
För att du är så jävla vacker.
Vad tror du Pamela kommer ha på sig ikväll?
Va? Pamela är inte här.
- Är hon... - Hon är borta.
James tyckte det var bättre att avlägsna henne i morse utan en scen.
Man kan inte säga för mycket.
Ja, hon verkade lite vilsen.
Mycket taktfullt. Hon är som en igel.
Förstör allt skoj.
Svårt att veta genom att se på henne.
Man tror hon är kul.
Men det finns inget under ytan.
Hon har haft det hemskt,
men ärligt talat tjatade hon om det.
Om allt var sant.
Vad menar du?
Jag borde inte ha sagt det.
Nej. Fortsätt.
Nej. Jag vet inte. Bara...
Hennes berättelser, de verkade bara lite inkonsekventa ibland.
Trodde du märkte det.
Ja, det gjorde jag. Absolut!
Självömkan.
Den känslomässiga utpressningen.
Du vet.
Ja.
Ja!
Jag kände mig skyldig för det i eftermiddags,
men du har rätt.
Det var faktiskt nåt ganska olycksbådande med henne.
Ja.
Tack och lov för dig, Oliver. Du är så lyhörd.
Du är förmäten.
Och du har ett genomskinligt nattlinne nedanför mitt fönster.
Det är mitt hus. Jag kan gå vart jag vill.
Okej.
Och du vill ha ett genomskinligt nattlinne
nedanför mitt fönster.
Jag tänkte inte riktigt på det.
Bara masochist, då?
Du äter ingenting.
Jo, det gör jag.
Du behåller inte den.
Jag menar, du är så vacker, Venetia.
Du måste ta hand om dig själv.
Så imorgon,
ska du äta.
Och sen ska du sitta kvar vid bordet.
Förstår du?
Ja.
Bra.
Jag skulle kunna äta upp dig.
Ollie,
det är inte rätt tid på månaden.
Är det nånting du tror att jag är orolig för?
Tur att jag inte är en vampyr.
Du har nåt där.
Din dumma lilla pojke.
Ja, väldigt irriterande flickvän.
Jag minns aldrig den knubbigas namn. Vad heter han?
Han är nån slags läkare i Paris. Jag minns inte.
Men han ger en shakes som man blandar med vatten.
- Godmorgon. - Godmorgon.
- Har du sovit bra? - Nej. Inte precis.
Vi är 30 till middagen imorgon kväll.
- Stopford-Sackville har hoppat av. - Vad synd.
Gud. Jag glömde den jävla middagen.
Vänta, vem kommer på middag?
- Henrys. - Nej. Snälla.
- Vilka är Henrys? - Pappas vänner.
De heter alla Henry.
Inte alla. Bara de flesta.
- Det blir kul. - Vi kommer bli antastade av Henry.
Du vet vilken.
Sitt med Oliver då. Han kan antasta dig istället.
Oliver, vi borde göra nåt roligt på din födelsedag.
En ordentlig fest.
Inga Henrys. nåt som faktiskt är kul.
Vad säger du, raring?
Om Oliver skulle gilla det är det en fantastisk idé.
Oliver kastar sig nog hellre ut genom ett fönster.
- Vad för fest? - Vilken slags fest du vill.
Vad tycker du om hundra människor?
- Hundra? - Eller två.
Det slutar alltid med att det blir tvåhundra.
Bjud in vem du vill.
- Alla dina vänner. - Vilka vänner?
Vad sägs om finkläder?
Ja!
Jag kan bära min rustning, Elspeth.
Bra idé, raring.
Ska vi ha tema? En midsommarnattsdröm?
- Härligt. - In med de slampiga älvorna.
Hallå.
Du.
Felix.
- Är allt okej? - Ja. Varför?
Du verkar irriterad över nåt.
- Jag är inte irriterad över nånting. - Okej.
Det är bara lite dålig etikett.
- Vadå? - Vad tror du?
Att göra det med Venetia.
Varför tror du att jag gjorde det?
Farleigh såg er två. Det är jävligt pinsamt.
Du är min vän. Du ska vara här med mig.
Jag ville inte skämma ut Venetia.
Vad menar du?
Jag såg henne utanför och jag gick för att kolla om hon var okej.
Jag tror att hon missförstod för...
Hon försökte kyssa mig.
Och jag styrde artigt bort henne.
Farleigh sa att ni två nästan åt upp varandra.
Och du tror honom?
Jag och Venetia?
Kom igen.
- Varför berättade du inte? - Jag...
Trevligare att låta bli.
Hon var stupfull. Hon minns nog inget.
Hon är så pinsam.
Jävla Farleigh som ställer till det.
Nån måste underhålla oss.
Ja.
Därför älskar vi honom.
Tack och lov.
Trodde vi hade en ny Eddie-situation.
- Eddie? - Ja, min bästis i skolan,
och han kom för att bo hos oss.
Han typ...
blev kär i Venetia
och allt blev pinsamt.
Det förstörde nästan vår vänskap.
Det tror jag inte.
- Var bestämd mot henne. - Jag kan inte säga nej.
Jag vet. Det sa du. Jag förstår.
- Det gör du inte. - Det är svårt.
Ledsen, men det är taskigt.
Ni ordnar fest för Oliver
medan min mamma lever i smuts.
- Hon lever inte i smuts. - Hon kan inte betala räkningarna, så...
Hon kommer att göra det.
Det är därför pappa vill hjälpa henne.
Han vill att hon står på egna ben.
Ja, som han.
- Farleigh. - Du vet hur det här ser ut.
Eller hur?
Jag får komma till dig och tigga.
Vad antyder du?
Jag tror du vet.
Fråga Liam och Joshua.
Vem fan är Liam och Joshua?
Ditt fotfolk.
Det är...
- Det är lågt, Farleigh. Jösses. - Okej.
- Är det vad du vill göra? - Toppen.
En tävling?
Vad fan? Vi är din familj.
Vi märker knappt att du är annorlunda, eller nåt sånt.
Jag vet aldrig vad vår hemhjälp heter.
Hög omsättning på hemhjälp.
- Så klart. - Och förresten,
min far har varit mer generös än de flesta skulle vara.
Mycket generösare.
Men...
Vi har kanske gjort allt vi kan.
Hennes far har ingen aning, så klart.
- Hur vet du vem hennes far är? - Det vet alla.
Varnade Felix dig, då?
Jag vet. Men hur vet du?
Vi kanske bara behöver vara lite försiktigare.
Nej, tack.
Man blir bara så besviken.
Du är bara en av hans leksaker.
Du är upprörd.
Nej, oroa dig inte. Jag är van vid det.
Han vill inte dela sina leksaker.
Tack.
Inte ens de han inte leker med längre.
Hej. Hur mår din underbara son?
Venetia.
Venetia...
- Jag först. - Förlåt.
Javisst.
Hur länge har du känt Cattons?
Alltid.
- Och hur... - Min man är James gudson.
Har du varit gift länge?
Ja.
Härligt.
Varför det?
Varför härligt?
Mannen är en idiot.
Från havsbotten.
- Har du barn? - Ja.
Två. Nej, tre. Tre pojkar.
- Vilket jobb. - Nej, de är i skolan.
Det är grejen med skolan, man behöver nästan aldrig se dem.
- Var är... - Hen, raring. Rädda mig.
Hon hade två rövhål.
Hur skulle jag veta att hon var en jävla hora?
Låt mig prata med dem
Låt det regna...
- Låt mig prata med dem - Kom igen
- Shawty hade äppelficksjeans - Jeans
- Stövlar med päls - Med päls
Hela klubben tittade på henne
- Hon gick upp på golvet - Hon gick upp på golvet
Och sen
Shawty gick lågt Lågt, lågt, lågt...
Skit i detta. Jag ska ta en drink.
Jag med.
- ...Reeboks med remmar - Med remmar
Hon vände sig om Och gav rumpan en dask...
Knulla, dumpa, vigsel.
Richard III,
Henry VII eller Henry VIII?
Jag skulle nog knulla Richard III.
Han är så osäker så han skulle ha lagt ner jobb på det.
Eller knulla mig.
Varför berättade du för Felix om mig och Venetia?
Jag trodde inte att han skulle reagera illa.
Jo, det gjorde du.
Ja, det gjorde jag.
Du vet...
om du nånsin vill prata med nån, kan du prata med mig.
Vad menar du?
Jag vet att du har det jobbigt hemma.
Jag vet hur det känns.
När saker och ting är så osäkra...
är det skrämmande.
Och ensamt.
Och det måste vara så jävla konstigt att behöva be dem om allt.
- Och jag vet att du hatar mig. - Jag...
Jag hatar dig inte.
Men vill du att jag pratar med dem för att se om...
Om jag kan hjälpa på nåt sätt,
fråga bara.
Okej.
Jag ska nog gå och göra slut på hans lidande.
Okej.
Bra jobbat, Henry! Det var jättebra!
En applåd för Henry.
Okej. Nu är det dags att gå upp en nivå.
Vi har en väldigt begåvad sångare här.
Han är er bästa vän och min.
Oliver Quick.
- Oliver! - Kom igen, upp med dig.
- Nej. - Var inte blyg.
Jag kan inte ens sången!
Texten är på skärmen, Oliver! Det är det bästa!
Du!
Du klär upp mig, jag är din docka
Du köper saker till mig, jag älskar det
Du ger mig mat, jag behöver det
Du ger mig kärlek, jag matar den
Och se på oss två med sympati
Med allt vi ser
Jag vill aldrig ha nåt, det är lätt
Du köper allt jag behöver
Men se mina förhoppningar
Titta på mina drömmar
Pengarna vi lagt ner
JAG ÄLSKAR DIG DU BETALAR MIN HYRA
Jag älskar dig, du betalar min hyra...
- Säg till dem! - Farleigh.
Vad?
Det är din sång också, Farleigh. Kom och avsluta den.
Bara om du insisterar.
Du tog mig till En restaurang utanför Broadway
För att visa mig vem du...
Vad fan gör du?
Vad tror du att jag gör?
Jag tror att du är i fel jävla rum.
Är jag?
Ska du bete dig från och med nu, Farleigh?
Nej.
Kommer du att bete dig?
Nej.
Tvinga mig inte att fråga igen.
Säg det.
Jag ska bete mig.
Vad fan gör du...
- Jag skulle inte. - Upprörande!
Varför skulle jag?
- Jag vet inte. - Det måste vara ett misstag.
Det måste ha varit ett missförstånd.
Vee, vad fan är det som händer?
Det är Farleigh.
- Vad hände? - Han försökte sno nåt.
Vad pratar du om?
- Bort. - Jag kan inte.
Han är en jävla idiot.
- Ur vägen! - Snälla.
Fan!
Det är upprörande.
Vad hände egentligen?
Han mejlade Sotheby's och sa att han fått några Palissy-tallrikar.
Han visste att pappa gick i skolan med ordföranden.
Snacka om att vara otacksam.
Mamma och pappa skulle ge honom allt han bad om.
Han blev uppenbarligen trött på att fråga.
Det är löjligt. Han är mer bortskämd än vi.
Du måste medge att det är lite mörkt
att han måste gå till dem och tigga.
- Bu-hu. - Okej, visst.
- Det var otroligt dumt av honom... - Killar, killar.
Nämn det inte, okej?
Vad händer om de nämner honom?
- Det gör de inte. - Vilken härlig dag.
Har inte upplevt en så här varm sommar förut.
- Tryckande. - Det är ännu varmare än förra året.
Trodde inte det var möjligt, men så är det.
Det är tydligen varmare än Barbados.
- Barbados! - Det tror jag det.
Jag har nog aldrig varit varmare i mitt liv.
Jag måste kolla så att Robert är försiktig med hortensiorna.
Mycket klokt.
Lycka!
Lycka, lycka, lycka.
Jag har inte hört den här sången på evigheter.
Jag umgicks med dem alla när jag var modell.
Britpop, Blur, Oasis.
Herregud, festerna.
Men sen kom ju Common People ut.
De trodde den handlade om mig,
vilket var hemskt och löjligt.
Jag kände ju knappt Jarvis.
- Va? - Hon kom från Grekland.
Hon gillade kunskap. Kunde inte vara jag.
Jag har aldrig velat veta nåt.
Önskar att vi inte skulle till London.
- Ska du till London? - Pamelas begravning.
Dog Pamela?
Ja.
Hon gör allt för uppmärksamhet.
Godmorgon.
Klä på dig, vi ska på en roadtrip.
Var?
Det är en överraskning. Ta på nåt fint.
Jag kan inte titta
Det tar död på mig...
Hur långt är det kvar?
Det är inte så långt nu.
Snälla säg att du är... Felix, jag...
- Bara lyssna. - Nej. Vad har du gjort?
Vad har du gjort?
Din mamma ringde.
Du lämnade din telefon i badrummet, så jag tänkte... Jag bara svarade.
Du har ignorerat hennes samtal.
Jag kunde kanske hjälpa.
Och på telefon, var hon verkligen... Hon lät nykter.
Hon visste inte var du var. Hon ville skicka ett kort.
Vänd bilen. Du kan inte köra mig dit.
Hon är din mamma. Hon är din familj.
- Hon är allt du har... - Du förstår inte!
Jag ber dig! Snälla nej.
Jag accepterar inte ett nej.
Du måste fixa det här.
Titta, där är skylten. "Churchill Avenue."
Hundratrettioåtta.
Är det här?
Vad trevligt. Hon har uppenbarligen skärpt sig.
Det här är härligt.
Nu gör vi det.
Låt mig gå in utan dig, snälla.
Jag lämnar dig inte, kompis. Vi är i det här tillsammans.
ÄR OCH FISKAR
Oliver!
Herregud. Du lever!
Jag kände inte igen dig.
Grattis på födelsedagen.
Du måste vara Felix. Trevligt att träffa dig.
Din pappa är i trädgården.
- Hans pappa? - Ja.
Han har vankat runt morgonen, han är så exalterad.
Kom in.
Jeff!
Det var på Mykonos. Vi åker varje år.
Inte nu längre. Inte nu när barnen är vuxna.
Barnen?
- Du sa att du var enda barnet. - Nej.
Jag har alltid pratat om mina systrar.
Jag måste ha glömt det.
Inte förvånad.
Han ville alltid vara ensambarn, och gick alltid iväg själv.
Det tror jag. Ja.
De var rådlösa i skolan, han var så smart.
Det var därför han hade svårt för att skaffa vänner.
De andra var avundsjuka.
Och nu
är han den bästa studenten i Oxford.
Bästa studenten?
Han är så blygsam. Jag hade ingen aning.
Svårt att inte träffa honom.
Ja, men det måste vara stor press, antar jag.
- Så klart. - Ja, jag kan föreställa mig det.
Jobbar dag och natt och ovanpå det
- har han föreningen, pjäserna. - Ja.
- Roddlaget. - Roddlaget?
- Ja. - Måste gå.
- Vad menar du? - Jag har hemsk migrän.
Du kan väl lägga dig där uppe.
Jag bäddade om du ville stanna.
Vi måste tillbaka.
Vi måste tillbaka för min fest.
Din mamma gjorde lunch.
- Spelar ingen roll. - Jo.
- Okej om han inte mår bra.
- Nej. - Strunt samma.
- Bara spaghetti bol. - Och tårta.
- Strunt samma. - Vi stannar.
Vi stannar gärna.
Ta bara en tablett, eller nåt.
Jag älskar spaghetti bol.
Felix, lyssna.
Felix, snälla! Låt mig förklara...
Det bästa är att du åker hem efter din fest.
För sent att ställa in, sommaren är nästan slut,
så jag tycker vi har din fest ikväll och...
Så ses vi i Oxford.
Vi kan väl fortfarande vara vänner.
Vi kommer att skratta åt det här.
Vet inte varför jag sa det. Det var dumt.
Det är jävligt konstigt. Jag vet inte ens var jag ska börja.
Du är en jävla lögnare.
Varför ljuga?
Jag ville bara vara din vän.
- Vi tar oss igenom ikväll bara. - Snälla, säg inget till din familj.
Så klart inte. Det är tillräckligt mörkt som det är.
- Duncan? - Ja?
Orkidé.
Hej!
Det är Georges dotter.
Kära nån. Hon är precis som sin mamma.
Har du sett Felix?
Nej.
- Vilken är största repliken? - Vet inte.
Får jag prata med dig, Felix?
- Du kan inte ignorera mig. - Kan försöka.
Felix, vi måste prata.
- Kom igen. - Jag försökte vara snäll.
Kan du dra och besvära nån annan?
Vad var det?
- Hej, Farleigh. - Hur visste du att det var jag?
Signetringen.
Du märker verkligen allting.
Har de sett dig än?
Inte än.
De kommer att bli galna.
Det tvivlar jag på.
De bjöd in mig.
Wow!
Ditt ansiktsuttryck.
De kan inte ha bjudit in dig.
Du fattar aldrig.
Det här stället...
Det är inte för dig.
Det är en jävla dröm.
En anekdot du kommer berätta för dina barn till jul.
Olivers en-gång-i-livet, hand-tralla på-en-höbal,
gyllene vuxensommar.
Du håller fast vid den och runkar till den
och undrar hur du skulle få tillbaka den.
Men du får inte tillbaka den.
För din sommar är över.
Så du...
Du...
tar ett tåg
till en sån där läskig dockfabrik som de gör Olivers i
och jag kommer tillbaka hit.
Det är ingen dröm för mig.
Det är mitt hus.
Så vad som än händer, kommer jag alltid tillbaka.
Försök bättre nästa gång.
Jäklar. Jag minns inte hans namn.
- Felix. - Herregud.
- Vad gör du här? - Jag måste prata med dig.
- Spionerade du på oss? - Nej.
- Ni två är så äckliga. - Skämtar du?
Herregud.
Vad fan är det för fel på dig, Oliver?
- Lämna mig ifred. - Nej, vi måste prata.
- Nej. Är du galen? - Kasta inte iväg mig.
Bort från mig!
Fan.
Jag gav dig precis vad du ville ha!
Som alla andra gör.
Alla ställer till med ett skådespel för Felix.
Förlåt om mitt uppträdande inte föll i smaken.
Jag tror...
Du behöver träffa nån och få hjälp.
- Allvarligt. - Nej.
Jag behöver bara att du förstår hur mycket jag älskar dig.
Du är den enda vän jag nånsin haft, Felix.
Titta, vad jag gjorde,
bevisar det inte vilken bra vän jag är?
Hur väl jag känner dig?
Jag är samma person.
Ja, jag är fortfarande samma person.
Jag vet inte vad du är.
Men jag vet att
du får mitt jävla blod att frysa till is.
Jag mår illa.
Fan.
- Bättre? - Dra åt helvete.
Du borde gå och lägga dig.
Jag bryr mig inte vad du tycker.
Fan.
Felix.
Felix!
- Felix. - Felix!
Felix!
Du behöver väl inte få höra det?
Du vet redan.
Du vrider på handtaget på gubben i lådan.
Går mot världens ände.
Och vet att vilken sekund som helst...
kommer marken att rämna.
Det var slutet på allting.
Min älskade pojke.
Hjälp mig flytta honom.
Vi måste få in honom. Få honom varm.
Måste bara värma upp honom.
Felix, raring,
var är din tröja?
Var är din tröja?
Kom igen nu. Hjälp mig.
Vi kan flytta honom, James. Jag tror...
- Jag tror att polisen... - Ja.
Ja. Kom, raring.
Det är nästan lunch.
Ja.
- Vad är det, Duncan? - Det är polisen, min lady.
De har problem.
Vad för problem?
De går vilse i labyrinten hela tiden.
Och?
Får jag skicka en trädgårdsmästare?
Visst.
Oliver, berätta om igår kväll.
- Igår kväll? - Hade du trevligt?
Ja, det var underbart.
- Tack. - Bra.
- Det var en succé, eller hur, raring? - Ja.
- Ja, huset såg bra ut, eller hur? - Vackert.
Och tårtan var...
Gillade du den?
Jag åt aldrig nån. Så är det alltid, eller hur?
Man springer runt så mycket att man missar själva festen.
Nu, då?
Får jag dra för gardinerna, sir?
Rättsläkaren är utanför och måste kanske passera fönstret...
Ja. Tack. Dra för dem.
Jag gillar inte chokladtårta.
Den kan vara för söt.
Men igår var den lätt.
Ja, Lynn har alltid varit expert på tårtor.
Ja, man måste tydligen ha kalla händer.
Det har jag hört, så smöret inte smälter.
Men det gäller nog mer bakelser än...
Duncan, bara dra för dem!
Ja, sir. Jag försöker, sir. Jag kan inte...
Jag är ledsen.
Förlåt.
Herregud.
Ursäktar ni mig?
Nej. Vi äter.
Lunchen är kall.
Ska jag äta den som om inget hänt?
- Vad gör man annars? - Vad som helst!
Kan du vara tyst, Farleigh?
Sitt ner och ät den jävla pajen! Bara ät!
Ät och håll käften!
Ät den jävla pajen!
Du är inte den enda personen här med känslor.
Vi vill inte ha dina amerikanska känslor.
Jag tycker den är jättegod.
Vad fan gör du fortfarande här?
Tycker ingen annan att det är konstigt?
Är det inte konstigt?
Jag skulle inte kasta sten i glashus.
- Ursäkta mig? - Snälla sluta.
- Vad säger han? - Jag har ingen aning.
Jag skulle också känna mig skyldig.
- Skyldig? - Om jag la fram kokain
samma kväll som nån dog.
Dra åt helvete.
Det är inget förnekande.
Är det sant?
- Sök i Farleighs rum. - Ja, sir.
Nej.
Ut!
Nej, vänta...
- Vad händer? - Elspeth.
- Elspeth? - Våga inte titta på henne!
Ut.
Jag säger inget till polisen.
Det är allt du kommer att få, inget mer,
inte nånsin.
Vi ses där hemma, Oliver.
- Prästen gjorde bra ifrån sig. - Ja.
Trevligare än sin far.
Han var okej. Bara lite gammaldags.
Extremt gammaldags.
Kommer du ihåg Felix dop?
"Ni kan omöjligt ha River som andranamn." Kommer du ihåg?
Jag minns att du skällde ut honom.
Spelar ingen roll nu.
Spelar ingen roll vad han heter i andranamn nu.
- Raring. - Han hade rätt.
"River" är ganska fånigt.
Men jag antar att man inte väljer sitt barns namn,
och tänker att man en dag måste tänka på hur det kommer att se ut...
inristat på en...
gravsten.
- Välja teckensnitt. - Vilket valde du?
Times New Roman.
På lokal sten.
- Det blir bra, tror jag. - Ja.
Det är ett bra val. Rejält.
Jag lämnar dig.
Du går väl ingenstans, Oliver?
Jag skulle bara gå upp.
Men du lämnar oss inte?
Du lämnar inte Saltburn?
Jag är ledsen.
Din artighet är så...
skev, vet du det?
- Ursäkta? - Det säger du alltid.
Du ryggar alltid tillbaka som en jäkla...
slav.
Jag såg dig.
Du grät i kyrkan på begravningen.
Jag såg dig gråta och jag bara...
Jag tyckte så synd om dig.
Så synd om dig.
Sen kom jag ihåg.
Och jag började skratta.
Jag bara...
Jag kunde bara inte sluta skratta för
jag kom ihåg
att du bara kände honom i...
Sex månader?
Du kände honom knappt, Ollie.
Du har inget med honom att göra,
med oss,
med det här stället.
Ingenting alls.
Du är bara en främling.
- Det är väldigt sent. - Men här är du.
Mitt i alltihop.
Främling, och en fara.
Ja, jag går och lägger mig.
Ollie,
vet du vad pappa börjat kalla dig?
"Spindelmannen."
- Verkligen? - För du
smiter alltid iväg
och väver ditt spindelnät,
Oliver-nätet.
- Godnatt. Drick lite vatten. - Du. Ollie, Ollie.
Var inte upprörd.
Jag tror inte att du är en spindel.
Jag tror att du är en mal.
Jag har rätt, eller hur?
Tyst.
Ofarlig.
Dras till glänsande saker.
Slår emot fönstret.
Desperat att komma in.
Du har gjort det nu.
Du har gjort dina hål
i allt.
Du äter upp oss inifrån och ut.
- Du har druckit alldeles för mycket. - Ja.
Är inte det hans rakvatten?
Du är ett jävla freak.
Du har säkert på hans underkläder?
Ja, din äckliga lilla nolla.
Herregud! Du åt upp honom direkt.
Och du slickade den jävla tallriken.
Det knäckte henne totalt.
Hon sa det själv.
Hon kunde inte leva utan honom.
Tack för att du kom.
Är allt okej?
Hur länge planerar du på att bo hos oss?
För Elspeth släpper dig inte.
Jag stannar så länge jag behövs.
Väldigt snällt av dig.
Men jag är inte säker på att det är bra för henne eller oss.
Jag tror att det är dags för dig att åka hem.
Diskret. I kväll.
För att inte oroa henne. Hoppas du förstår.
Jag skulle åka nu om jag kunde.
Men jag kan inte lämna henne i det här tillståndet.
Tja...
Det vore bäst om familjen fick sörja privat.
Jag förstår. Jag håller med.
Men jag tycker att det är bäst att jag stannar, för tillfället.
Jag vill göra det som är rätt för henne.
Tänker du inte åka?
Hur skulle jag göra det?
Vad gör du?
Hur mycket?
Ursäkta.
Hur mycket för att åka? Och lämna min fru ifred?
- Varför? - För att vi alla måste gå vidare.
Jag vet att du lever under svåra omständigheter,
men det vore en nystart för dig med.
Varför gör du det här?
Hur mycket?
Tack.
Dödsruna Sir James Catton
Oliver.
- Oliver. - Elspeth.
Herregud!
Ollie!
Vad snygg du är.
Jag kan inte tro det. Herregud.
Men du är vuxen. Så klart du är.
Så klart. Vad dum jag är.
Du växte upp.
Förlåt. Jag är så känslosam nu.
Jag läste nyheterna om sir James.
Jag är hemskt ledsen.
Jag var förvånad att han dröjde så länge.
Du vet.
Men det var ändå en fruktansvärd chock.
Ja.
Så roligt att se dig.
Jag har köpt en lägenhet i närheten.
Vad är oddsen?
Saltburn verkade plötsligt långt borta.
Hur är det i Saltburn? Är Duncan fortfarande där?
Han är fortfarande där.
Allt är likadant som när du lämnade stället.
Vad bra.
Jag gillade inte hur James behandlade dig.
Och jag ville säga nåt.
Det var länge sen.
Inte för mig.
Jag har tänkt mycket på det...
Han var inte vid sina sinnens fulla bruk
efter allt som hände.
Och han...
Du förlåter väl honom, du förstår väl?
Så klart.
Har du varit lycklig?
Inte egentligen.
Du?
Inte egentligen.
Flat white.
Så...
Kom och bo över.
I Saltburn.
Kusten är klar, eller hur?
Ärligt talat har de senaste månaderna
varit de lyckligaste i mitt liv.
Det är bara synd att du blev så sjuk.
Det var ett nöje att ta hand dig.
Precis som det blir att ta hand om Saltburn.
Så tack för att du litar på mig.
Jag lovar att ta hand om huset precis som Felix skulle ha gjort.
Vi kom dit till slut, eller hur?
På nåt sätt.
Tack och lov.
Och efter alla dessa fruktansvärda, hemska olyckor.
Men...
Finns det nånsin nåt sånt som en olycka?
Jag vet inte.
Olyckor är till för människor som du.
Men för oss andra är det arbete.
Till skillnad från dig
vet jag hur man jobbar.
Snälla, jag har inga pengar.
Kan jag betala imorgon?
Vad hände egentligen?
Han mejlade Sotheby's och sa att han fått några Palissy-tallrikar.
Jag har precis köpt en liten lägenhet i närheten.
Oliver.
Jag var inte kär i honom.
Alla trodde att jag var det.
Men det var jag inte.
Jag älskade honom.
Jag älskade honom. Gud, jag älskade honom.
Men ibland...
Jag...
Jag hatade honom.
Ja, jag hatade honom.
Jag hatade er alla.
Och ni gjorde det så enkelt.
Bortskämda och övermodiga.
Inga naturliga fiender.
Tja...
nästan inga.
Annika Vasiliadou
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir