Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kedves Télapó!
Idén karácsonykor
azt kérem tőled...
A TÉLAPÓ A SZERELMEM
- Minden rendben ott? - Nyugi!
Minden tökéletes.
- Csak érezd jól magad! - Olyan ideges vagyok!
Szociális fóbiám van, szorongok. Mondd le!
- Szó sincs róla! - Könyörgöm!
Csak menj el!
Az emberek őrültek.
Ez... kínzás.
Tiszta mazochizmus.
- Miről beszélsz? - A vakrandizásról.
Amit a gonosz nővéreid szerveznek.
Már majdnem tíz éve nem volt komoly kapcsolatod, Lucía.
Bocs. Az igazság néha kemény, de...
Csak szemen szúrtam magam.
Lu, te magad mondtad, hogy találkozni akarsz valakivel,
és legyőzni a félelmedet...
- Azt nem én mondtam, hanem a pia. - Csak vacsorázz vele!
Ha nem jön be, nem fogom erőltetni. Sergio tökéletes neked.
- Hidd el! - Rendben.
Szia!
Tudod, van, amikor minden félresikerül, és egyre csak rosszabb lesz.
Ez egy ilyen nap.
Későn indultam, mert nem tudtam, mit vegyek fel,
aztán lemerült a kocsim aksija.
Próbáltam taxit hívni a mobilomról,
de folyton elutasították a kártyámat, mert gond volt a banknál.
És sokkal később...
- Nem gond. Nyugi! - És általában nem csinálok ilyet.
Jól használtam ki az időt.
Válaszoltam pár e-mailre és üzenetre.
Felhívtam az apámat, az anyámat, a nagyimat.
Úgy sajnálom! Esküszöm, nem szoktam ennyit késni.
Egy kicsit azért igen.
De ennyit sosem.
Komolyan, nem gond.
Emellett okosan választottál.
- Mit? - Ruhát.
- Ez a leg... - Nem, tényleg, nagyon jól nézel ki.
És tetszik ez a divatcsavar,
hogy látszik a címke.
Most viccelsz?
Ne, elég!
Minden lapomat kiterítettem.
Mit mondhatnék? Szét vagyok esve.
Tennék vele egy próbát.
- A széteséssel? A kifordított pulcsimmal? - A borral.
Igaz! Egészségedre! Látod? Mondtam, szét vagyok esve.
Egészségedre!
Jesszus!
Bejön.
- A bor? - Nem, te jössz be.
Te is okosan választasz.
Az étterem...
lenyűgöző.
Csaltam. Igazság szerint kedvezményt kaptam, és...
Nem, csak viccelek. Azt mondtam, főzni fogok, és így is lesz. Pepe!
Elnézést!
Hozd az előételt, kérlek!
Hogyne, séf! Bocsásson meg, hölgyem!
Köszönöm.
- „Séf”? - Séf.
Mi van?
Igen, az Indigo éttermek főszakácsa vagyok.
Általában a jaliscói üdülőhelyen dolgozom.
- Te mit csinálsz? - Építész vagyok.
Az nem semmi. Én egy egyenes vonalat sem tudok húzni.
Kvittek vagyunk, A sütőm teli van játékokkal. Pacsit!
Igen!
- Nos? - Nos mi?
- Mesélj! - Miről?
Magadról.
Imádom a tüzet.
Én inkább a levegőt kedvelem.
Gyerekként piromániás voltam. Bocs.
Ezért szeretek a konyhában lenni. Nyisd ki a szádat!
Mi ez az ínyencség?
Pontosan ilyen íze van a tűznek.
Érdekes.
Milyen a levegő íze?
A levegőé? Mint a szabadságnak.
Hol lehet megkóstolni?
Kétszáz méter magasan,
- egy építkezésen, az állványzaton... - Kizárt!
Félsz a magasban?
Félek.
- Mindenki ezt mondja. - Mindenki?
Az udvarlóidról beszélsz?
- Ezrekről. - Milliókról.
Persze, milliókról. Hogyne. Hol vannak?
Elmenekültek.
- Miért? - Mert...
Soha nincs időm.
- És féltek a magasban. - Hogyne.
Én benne lennék.
Megkóstolnám a levegőt 1000 méter magasan.
Mióta dolgozol itt?
Hosszabb ideje, mint terveztem.
Közhelyesnek hangozhat,
de egy nap szeretnék egy saját éttermet.
- Jó. És mi akadályoz meg benne? - A szokásos. A pénz.
- Ja. - De dolgozom rajta.
Az Indigo befektetői
- erősen célozgatnak. - Jó.
Imádom.
- Igen. - Imádom, hogy szenvedéllyel dolgozol.
Jaj, ne!
Lássuk csak...
Sós vagy édes?
Ez nem fair, mert...
- Miért nem? - Mert végül is egyensúly kérdése.
Ez csalás. Válaszolnod kell.
Lássuk csak, forró vagy hideg?
Attól függ.
- Mitől? - Hogy van-e ott tengerpart.
És ha van, milyen? Karib-tengeri vagy csendes-óceáni?
Csendes-óceáni. Te?
Én? Egyértelműen csendes-óceáni.
- Menjünk el! - A tengerpartra?
Mindig ilyen impulzív vagy?
Nem.
De veled igen.
Ez remek, de...
Nem megy.
- Nem mehetsz a tengerhez? - Nem.
Nem tudok elköteleződni.
Semmi gond.
- Nem gond? - Dehogy!
Amúgy is az étterem élvez nálam elsőbbséget.
És nem egy városban lakunk.
Igen, a távkapcsolatok szinte sosem működnek.
Nem.
Attól még szórakozhatunk, nem?
Abszolút egyetértek.
Lucía!
EGYENSÚLY KÉRDÉSE PUSZI, LU
- Jó reggelt! - Helló!
- Helló, sógor!
Helló!
Szia, kicsikém! Máris felkelt?
Jól aludt? Keresett?
Szörnyen aludt.
Kisírta a szemét, egész éjjel bömbölt.
Sokat szenvedett. Azt kérdezgette, miért hagyta itt az anyja
ebben a pokolban 12 órára.
Jól nézel ki, sógornő.
- Nagyon mosolyogsz. - Tényleg?
Rólad ez nem mondható el, kedves.
Olyan vagy, mint egy zombi, aki egy láthatatlan babát ringat.
Nem sokat aludtál?
Nyolc óra folyamatos alvásra van szükségünk.
Inkább 24-re.
- Megnézem, felébredt-e már. - Jól van. Hé!
Milyen volt Sergióval? Első randis lelkesedés, vagy...
Nem!
- Részleteket akarok! - Nem, fogd be!
Ünnepelnünk kell.
Ne légy kegyetlen, ha már helyettem is te élsz! Könyörülj rajtam!
Hé, ez fájt!
Ez az igazság, drágám.
Ez a te hibád.
Jó reggelt, dzsungel királya!
Ébresztő!
Még öt percet!
Nem, nagyon késő van, León.
Miről álmodtál?
Hogy karácsony volt, és egy cica ébresztett puszival.
És még?
A Télapó hozta a cicát, és mindenhol hó volt.
Mindig ugyanaz az álom.
- Szombat van. - Péntek van, León.
Nem csináltam házit.
Az nagy kár.
Fáj a hasam.
Csak éhes vagy. A táskádban van az ebéded.
Muszáj iskolába menned, León.
Jó, de addig nem megyek, amíg fel nem teszed.
Tudod, hogy nem teszem fel.
Miért nem?
Mert nem akarok hülyét csinálni magamból.
Késő van, Leónora, nem fogunk odaérni.
Énekelj, anya!
Leo...
Énekelek a kis szamaramon
A kis szamaram poroszkál
Ha meglátsz engem
Betlehem felé menet
Viselkedj, Leon! Rendben?
- Hasta la vista, bébi! - Hasta la vista!
SERGIO: Szia, Lucia, hogy vagy?
Igen!
Halló?
Átfoglaltam a járatomat.
Bolond vagy!
Vissza kell adnom a pulcsidat, mielőtt elmegyek.
Nem akarom, hogy fázz.
Pía, késni fogok 20 percet,
de nehogy ráadd a jelmezét, mert...
Pía! Késni fogunk,
- érted? Nem lesz 20... Igen. - Nem.
- Fél órát. - Badarság, 20 percet.
- Hé! - Mi van?
- Mi bajod? - Átfoglalom a járatomat.
- Már négyszer megtetted. - Még egyszer.
Ne, most van a lányom karácsonyi ünnepsége.
- Ne! - Elmegyek veled.
Leóval megyek.
- Szeretnék vele találkozni. - Nem.
Miért ne?
Mert nem egy városban lakunk, és nem köteleződhetünk el.
De tudom, mit akarok.
Téged.
- De jár hozzám egy gyerek. - Azt hiszed, nem tudom?
Van egy ötletem.
Ha egy év múlva ez...
Ez?
...így marad...
ígérem, hogy VIP-helyet szerzek neked
a mexikói általános iskolák
legmenőbb karácsonyi ünnepségére.
Megegyeztünk.
MEXIKÓ TÍZ LEGJOBB ÉTTERME
Látod? Biztonságos.
Fotót!
- Nem megy. - Nézz ide!
Csíz!
Gyere!
Csinálunk egy fotót, mosolyogj!
- Döntöttél, igaz? - Igen.
Ne! Várj, anya! Ezt kiradírozom.
Miért, León? Egy hét, és karácsony.
Nem változtathatsz rajta.
Tudom.
- Kész. - Mutasd!
Így kell írni, hogy „gördeszka”?
Igen, így.
- Nem hosszú ő-vel? - Nem.
Lássuk!
„Kedves Télapó, idén karácsonykor kérnék
„először is egy gördeszkát, rövid ö-vel.”
„Aztán találkoznék veled, az igazi Télapóval.
„És olyan havat akarok, mint a filmekben. Plusz még az a dolog kell, amit kértem.”
„Az a dolog”? Az meg mi?
León, mondtam, hogy nem kaphatsz kutyát.
Nem az.
- Kismacskát sem. - Nem az.
Szóval?
Nicsak, utóirat!
Mi az az utóirat?
- Ha hozzáírsz egy levélhez. - Hosszú ő-vel?
Nincs benne ő. Lássuk!
„Anya mindig legyen velem! Ő és én legyünk együtt örökké!”
Ezt akarod?
Legyünk örökké együtt, anya!
Megígéred?
Ígérem.
BOLDOG KARÁCSONYT
Úgy rappelj, ahogy tavaly,
Rudolfnak öltözve, Leó!
Az nem rappelés volt, és nem Rudolfnak öltöztem,
de köszönöm.
Milyen édes! De miért öltöztél szellemnek?
Én vagyok a karácsony szelleme, hölgyem. Ez nem halloween.
Ez az év harmadik legfontosabb napja,
nyilván karácsony után.
A második a szenteste, karácsony előtt.
És a harmadik a sulim karácsonyi ünnepsége,
amire próbálunk. Tudnia kéne.
Leó! Idén is fogsz rappelni?
Igen, „rappelek”.
Helló!
- Helló! Hány jegyet kérsz? - Kettőt.
Megint a nővéred?
Igen, ő a szuper nagynénikéje.
Milyen kedves!
- Köszönöm, jó szórakozást! - Kösz!
- Viszlát! - Viszlát!
Ideje aludni, hogy kinyújtóztasd a kis oroszlánmancsaidat!
Betakarom ezt az oroszlánt.
Hideg van.
Hideg? A Télapó izzadna itt.
És még te akarsz havat látni?
Igen, de nem tetszik az új ágyam.
Miért nem?
Néha félünk egy kicsit az új dolgoktól, de...
- Bátrak vagyunk. - Így van!
És az én szobámban kísértetek járnak.
- Nem igaz. - De igen.
Ilyen hangokat hallok a falból...
Ez horkolás!
Dehogy! Oroszlánbőgés!
Meséld el a történetet!
- Melyiket? - Az enyémet.
- Sok-sok éve... - Hány éve?
Hét, hogy pontos legyek.
A chamoy szósz és jó zene kedvelője...
- Vagyis te! - Igen, én a Télapótól
a világ legmenőbb és legjófejebb lányát kértem,
a világ legnagyobb szeretetével örökre.
- Az én vagyok. - Igen.
Szívből jött a kívánság,
nem az eszem mondatta velem.
Mert a szószrajongó még nem tudta, hogy anya akar lenni.
Elterelték a figyelmét, anya?
Igen, valami ilyesmi.
De két elterelés között
a szószrajongó aznap éjjel...
belenézett a Télapó szemébe,
és karácsonyi csoda történt.
Megszülettem.
Igen, kilenc hónapra rá megszülettél.
Hála a Télapónak.
Nem, hála nekem.
- De még... - Ideje aludni!
SERGIO: Van egy meglepetésem. Nézz ki az erkélyen!
Sergio!
Tüzet hoztam neked.
Mit keresel itt?
Egy séf helyettesít, és arra gondoltam...
Erre.
Igen, és erre is.
- Ne! - Még tudod, mire?
Leó alszik.
Dolgoznod kéne. Mit keresel itt?
Kivettem két hét szabadságot. Meglepetés!
Boldog karácsonyt, szerelmem!
De ne itt!
Lu, egy évet kértél. Megkaptad tőlem.
És nem akarok tovább bujkálni.
Ne túlozz! Sosem kellett bujkálnod.
Anya, egy betörő!
Nem, én...
Ő...
- Én... - A barátom.
Nincsenek barátaid, anya.
Jól van, ez igaz.
Ő az én...
pasim.
Mi?
Ne, drágám!
Drágám! Leó, nincs semmi baj.
Drágám!
De láttad, hogy ki a pasim?
Drágám, ő...
Nézz rá! Ő a Télapó.
Mi?
Igen...
Túl csúnya Télapónak.
Mert... álcázza magát.
- Ezért nézel ki unalmasnak? - Igen.
Igen, ez az álruhám.
Ezt viselem, ha eljövök az Északi-sarkról.
Csúnya, unalmas,
gáz pasinak öltözöm.
Mondd el az igazat!
Hogy a pasid egyszerű ember,
aki messze született az Északi-sarktól.
A Télapó nem ott született, hanem Törökországban.
Jó, Leó meg fogja érteni.
- Szabad? - Nyugodtan.
Pepe, isteni escamolt kóstoltam.
És még nincs is szezonja.
Hozok belőle, ha az étterembe megyek.
- Nem szabadságon vagy? - De igen.
- Tudod, a munkám... - Igen, az életed.
- Az életem. - Ezért vagyunk jók együtt.
Mert elválasztjuk a világainkat.
Lehet változtatni a szabályokon. Komolyan.
Tudod, mi ijesztőbb nekem egy összetört szívnél?
- Mi? - Két összetört szív.
Nem fogom ennek kitenni Leót.
Örvendj, világ
Eljött az Úr
Fogadja a Föld a királyát
Miért gondoltad jó ötletnek azt mondani Leónak,
hogy a pasid a Télapó?
Nem tudom. Zavarba jöttem. Ez ugrott be először.
Lucía, legyen pasid, akár 20 is,
de ne hazudj neki!
Leónak így is elég nehéz, azt hiszi, karácsonyi csoda.
Tudom. Nem könnyű egyedülálló anyának lenni.
Pontosan. Meg kell értenie,
hogy nem körülötte forogsz, mint egy műhold.
Nem láttad a másikat?
Melyiket?
Nico, Emilio...
Ott van!
Második hívás.
Készen álltok? Jön a harmadik hívás.
Nagyon izgatott vagyok, mert elhívtam apát,
anyát, a bácsikámat és az unokatesómat. És te?
Apát, anyát és a tesómat, aki anya hasában van.
És te, szellem? Kit hívtál el az előadásra?
Anyát és a nénikémet.
Apád miért nem jön soha?
Vannak másmilyen családok.
Például nekem két anyukám van.
- Leó, neked is két anyukád van? - Nem.
Két apukád?
Nem.
Akkor?
Van az anyukám és...
Anyu pasija.
Ő a Télapó!
Ezt ki mondta neked?
- Ez jó! - Télapó, na persze!
Jól vagyunk, rendben?
Elég jól.
Anya!
Azt mondták, hazudok!
Gyere, drágám!
Fújd ki az orrod! Erősen!
Azt is mondták, hogy nem vagy a Télapó barátnője,
és hogy a Télapó nem létezik.
Ez igaz, anya?
Olyan szomorú vagyok!
Összetört a szívem.
Mit tehetnék, hogy jobban érezd magadat?
- Vigyél el az Északi-sarkra! - Tessék?
Jobban fogom magam érezni,
ha az Északi-sarkra megyünk nyaralni a Télapóval.
Így látni fogják, hogy nem hazudok,
és újra lehetnek barátaim.
Akarom.
Igen?
- Akarod, hogy találkozzam Leóval? - Igen.
- De bizonyos feltételekkel. - Nem gond.
Télapónak kell lenned.
Nem. Viccelsz.
Nem, és elutazunk.
- Persze, az Északi-sarkra. - Pontosan.
Mi?
Mármint nem megyünk el az igazi Északi-sarkra.
A kamu Északi-sarkra megyünk?
Nem mondjuk el Leónak, hogy nem az Északi-sark,
ami valójában...
az üdülőd.
- Ki van zárva! - Hogy?
Nem megyünk az üdülőmbe.
Miért nem? A képek alapján, amiket mutattál, tökéletes.
Tényleg olyan, mint az Északi-sark.
Mintha lehányta volna a karácsony szelleme.
Ezért nem ott vagyok ilyenkor.
Figyelj, Lucía, most komolyan!
- Nem gondolod, hogy ez túlzás? - Nem.
- Lu! - Hát, talán egy kicsit az.
Tudom, hogy őrület, de jó első próbálkozás is arra,
hogy közel kerüljetek.
Nem igaz?
Adjunk ennek időt, és meglátjuk, mi lesz!
Mit mondasz?
- Nem. - Kérlek!
Nem.
- Kérlek! - Jó, rendben.
Te vagy a legjobb.
Dehogy. Csak nagyon szerelmes vagyok.
- Akkor totál Télapó? - Nem, más lesz.
Miben?
Ebből csinálhatjuk a zsákot...
Csináljuk! Szerintem...
Lássuk! Mérjük meg fent! Széles a válla.
LEÓT FELVENNI
Mennem kell.
- Ha így állsz... - Nem...
...a haj és szakáll teljesen fehér.
Ott van!
Télapó, ő itt Leó,
a legmenőbb, legszuperebb lány,
aki örökre a legnagyobb és egyetlen szerelmem.
Leó, hadd mutassalak be hivatalosan
a szuper híres
Télapónak, vagyis Mikulásnak.
Figyelj...
Hol vannak?
Kik, drágám?
Ágas, Villám, Csillag, Íjas, Üstökös, Táltos, Táncos, Pompás és Rudolf.
A rénszarvasaid.
Elszöktek.
Igen!
- Vitatkoztunk. - Igen.
És...
- És... - És?
És dühösek voltak.
És Rudolf?
Ő volt a legdühösebb.
Tiszta vörös lett az orra. És felmondott.
- Az mit jelent? - Hogy elment.
- Örökre? - Így van.
Nem, várj!
A varázslények nem mennek el örökre.
Drágám, dehogy.
- Dehogy. - Nem, drágám.
- Még van időd elmenekülni. - Jó.
Készen állok.
Üdv Leó életében! Köszönöm.
Anya, rakd be a megdöbbenős számot!
- Az melyik? - Majd meglátod.
Elértem a Holdat, hála neked
Meglepődtem, ez igaz
Keményen nyomom
Te teszel egésszé Te vagy a jobbik felem
Máris szeretlek Szavak nélkül
Ha ez nem álom Te vagy a másik felem
Állj! Pinaták!
KELLEMES ÜNNEPEKET!
Csukd be a szemed, León!
Mindjárt átmegyünk az Északi-sarkra vezető kapun.
Most!
Ez nem hasonlít az Északi-sarkra.
Hol van a hó?
Globális felmelegedés.
- De tudsz havat csinálni, igaz? - Igen.
Nézd, Leó! Ott! Az a Télapó kunyhója.
A KUNYHÓ
Ott csak pozolét szolgálnak fel.
De a te kunyhód, Télapó!
Igen. Borzasztó a pozole.
Nem számít. Megnézem, bemehetünk-e.
Sietek vissza.
Üdv! Van asztaluk?
- Üdvözlöm a Kunyhóban! - Köszönöm.
Egy személyre?
Nem, valójában háromra.
És kérnék egy hatalmas szívességet.
Azt mondtam a kislányomnak,
hogy a Télapóval randizom, és hogy az Északi-sarkon vagyunk.
És arra akarom megkérni,
hogy amikor ideérnek,
üdvözölje a barátomat úgy, mintha a Télapó lenne.
- A barátját? - Kérem!
Kérem, még kicsi a lányom, és annyira izgatott!
A csalás ellentétes a céges alapelveinkkel.
Rendben.
Mennyi, kiscsaj?
Leó, szereted az iskolát?
Senki sem szereti.
Azt hittem, a Télapó ismeri a gyerekeket.
- Jól vagy? - Miért nem válaszolsz?
A Télapónak telepatikus képességei vannak.
A nagyi elmondta, hogy így hallgatja meg a gyerekeket,
az elméjével.
Nos, az van...
- Hogy... - Mi?
Nem olyan könnyű ez, mint hiszed.
Köszönjük, hogy meglátogatja a kunyhóját, Télapó. Jó látni.
Maga nem az Indigo séfje?
Amióta megnyílt a helye, egyre kevesebbet dolgozunk.
Ő a Télapó.
Bocsánat.
Elnézést, csak
a világ minden tájáról jönnek levelek a gyerekektől.
És el kell őket olvasnom. Csak egy perc.
Ne, az túl cukros!
De hagyja itt neki.
Köszönöm.
Abban tehéntej van, igaz?
Nincs házi mandulatejük?
Nincs? Köszönöm.
- Ne! - Nekem lesz.
Jól van.
A Télapó laktózérzékeny.
Nos, hol is tartottunk?
Legyen teli kis égőkkel!
Olyanokkal, amik villognak,
mint karácsonykor.
El van intézve, polgármester.
A Télapó sokat evett, igaz?
Beszélhetnénk egy kicsit?
Gyere ide!
Abbahagynád az ironizálást, és megerőltetnéd magad?
- Könyörgöm! Kérlek! - Sajnálom.
Kérlek, erőltesd meg magadat!
Rendben.
Remekül fogja érezni magát.
Leó!
Hé, kislány, gyere le!
Leó, állj!
Gyönyörű lesz a városunk.
Figyeljen!
- Már megvan az ajándéka. - Nem kellett volna.
Óvatosan!
Lucía!
Leó!
Ne...
Festesse le ezt az ajtót!
- Milyenre? - Nem tudom.
Óvatosan, gyermekem!
- Carlitos! - Jól van?
Kislány, minden rendben?
Drágám!
- Hölgyem... - Elnézést.
- Jól vagy? - Leó!
Séf!
Polgármesternő, elnézést kérek.
Ne aggódjon, nem történt semmi!
Maga mindig olyan kedves és jóképű.
- Ne csináld többet! - Jó...
- Ő jól van? - Igen. Mehetünk?
- Igen, ő... - Igen.
- Köszönöm. - Viszlát!
Menjünk!
Segítsek?
Kösz, nem kell, saját technikám van.
Gyere, drágám!
Majd én becsukom...
Anya!
Nem aludtál, León?
Valami nagyon fontosat kell mondanom.
Mi történt, León?
Nem akarom, hogy szomorú legyél, de el kell mennünk.
- Miért? - Mert őszintén szólva
szerintem az a fickó nem a Télapó,
és ez a hely nem az Északi-sark.
Ne légy szomorú, anya, mindkettőnket átvert!
De van egy tervem.
Biztos, ami biztos, nem kéne többé megcsókolnod,
és egy másik férfit sem.
Szerintem az lesz a legjobb, ha minden éjjel velem alszol.
- Figyelj, León... - Anya!
Szerintem ez a fickó a Grincs.
Megpróbál szétválasztani minket, hogy örökre tönkretegye a karácsonyt.
Azt szeretném, ha Leó lenne a legboldogabb a világon.
De nem tudom, hogy hozzam ezt rendbe. Fogalmam sincs.
Én tudom, hogyan.
Mondd meg neki az igazat!
Nem.
- Előbb-utóbb meg fogja tudni. - Még túl korai.
Lu, szerintem ez a kezdetektől borzasztó ötlet volt.
Nem is adtál neki esélyt. Így persze hogy nem sikerül.
De ne aggódj, holnap elmondom neki az igazat!
ZÁRVA
Tavo, egy barna sört kérek.
Máris hozom. Egy barna sör... Sergnek?
Furán nézel ki. Valahogy...
Nem is tudom, öregebbnek tűnsz, barátom.
Egészségedre!
Rossz napod van?
Rossz heted?
Rossz hónapod?
Rossz éved?
Igazából nem.
Szerintem ez életem legjobb éve.
Akkor mi van?
Tudtam, drága jó Serg! Szerelmes vagy.
Az nagyon jó, Serg!
Végre! Népszerű vagy a nőknél,
de egyet sem engedtél be.
Hová?
Hogyhogy hová? A szívedbe.
Lássuk csak!
Évek óta dolgozunk együtt, ismerlek.
Tudjuk, hogy nehéz neked.
Szóval ez a nő biztosan nagyon különleges.
Nagyon is az.
De nem tudom, mi történt.
Hogyhogy nem tudod? Halljuk!
A sört én állom.
Le akarom nyűgözni a lányát, Leót azzal,
- hogy a Télapónak adom ki magam. - Akkor ezért... Hogyne!
Tudom, ne mondj semmit! Na mindegy,
nem próbálkoztam. Nem hoztam ki magamból a legjobbat.
Még azt az álmát sem tudtam valóra váltani, hogy havat lásson.
- És összetörtem a kis szívét. - Jaj, ne!
- Bizony. - Tudod, mit?
Felejtsd el a sört, töltök egy mezcalt!
Jó.
Luciának igaza volt.
Jól haladt a kapcsolatunk,
a saját tempónkban, távolról.
De én erőltettem.
Erőltettem, tovább akartam lépni,
és elszúrtam.
Nem tudom, hogyan kezeljem Leót. Amikor vele vagyok, megijedek,
mert tudom, hogy ő a legfontosabb Luciának.
Nem tudom, hogy állunk.
Hogyhogy nem tudod?
Serg, mélyen legbelül mindig tudjuk. Egészségedre!
Még sosem éreztem ilyet.
Ezt hogy érted?
- Hát ilyet. - Mondd ki!
- Mondd ki! Igaz szerelmet. - Azt.
- Igaz szerelmet. - Még sosem éreztem igaz szerelmet.
Ez az!
Mindent akarok vele.
Olyan Luciával lenni, mint...
az umami.
Az umami az öt íz közül az egyik, amit a nyelvünk érzékel.
Mint a sós?
Az édes, a keserű,
de az umamit sokkal később fedezték fel.
A finomság esszenciája.
Ki szerint? Szerinted?
A japánok szerint.
Képes minden egyes ízlelőbimbóra hatással lenni.
Sokáig megmarad az íze, és bár
nehéz körülírni, a legegyszerűbb, ha azt mondom,
hogy isteni.
Ezért vagyok képes bármire.
- A mamidért. - Luciáért.
Igen, a mamidért.
Érte.
Luciáért.
Bármit megtennék azért, hogy együtt legyünk.
Bármit? És mi a terved?
Az egész városból Északi...
Bármit?
Srácok!
Ki segít a kedvenc séfünknek
összerakni egy összetört szívet egy kis varázslattal?
Ki kopogtat ilyen későn?
Polgármester asszony!
Szükségünk van a segítségére.
Mindannyiuknak?
Jó reggelt, kis oroszlánom!
Ideje felébredni!
Már reggel van, anya?
Igen. Nézd, felkelt a nap!
Figyelj, beszélnünk kell!
A Télapóról.
Csengőszó, csengőszó. Cseng és bong az út.
Anya!
Mi történt, drágám?
A Télapó az a manóival!
Ezt akartad mondani, anya?
Igen.
Mondd, hogy „Hohohohó!”
Leó! Átmentél a teszten.
Az Északi-sarkot varázserők védik.
Itt élnek a karácsony kincsei.
Ezért nem engedhetünk be akárkit.
És nem mutathatjuk meg a valódi Északi-sarkot.
Főleg, hogy karácsony csak ötnapnyira van.
Nem.
De a Télapó igazat mondott mindenben, amit rólad mesélt.
És mit mondtál nekik?
Az igazat, Leó.
Hogy varázslatos vagy.
- Az vagyok? - Abszolút.
Kétségünk sincs.
Olyan varázslatos vagy, mint az anyukád.
Mi van nálad?
- Jó. - Mi ez?
UTALVÁNY FÜRDŐNAPRA
- Ne! - Hadd kényeztessünk!
Köszönöm.
Én nem kapok meglepetést?
Hogyne kapnál!
Ki fogja meglátogatni az igazi Északi-sarkot?
- Az nem lehet! - Tessék?
Drágám!
Rudolf!
Errefelé Rodolfónak hívják.
Azt hittem, felmondott.
De a mágikus lények mindig visszajönnek.
Meg akarom nézni az igazi Északi-sarkot!
Leó! Küldök egy telepatikus üzenetet. Készen állsz a fogadására?
Igen.
Fogadtam.
Hű! És megtudhatom, mit mondott a Télapó?
Be kell csuknunk a szemünket, hogy bejussunk az Északi-sarkra.
- Pontosan. Készen álltok? - Igen.
ÜDV AZ ÉSZAKI-SARKON!
Itt a Télapó!
Télapó! Nézd!
Itt vagyunk!
Hogy csináltad mindezt?
Varázslattal. És sok ember segítségével.
Persze, dolgozunk. Készítsünk egy fotót!
- Körbevezessen a Télapó? - Igen.
ÉSZAKI-SARK
- Hé, velem mi lesz? - Anya!
Hívj meg az Északi-sarkra, gyerünk!
Menni akarok.
Télapó! Gyerünk!
Ez például ki?
- Olyan piros a teteje, mint Leo csizmája. - Még nem végeztem.
Rendben.
Biztos vagy ebben?
Hagyd békén, anya! A Télapó imád repülni.
Imádja a magasságot.
- Azt nem hinném. - Dehogynem!
Szánon repül, kéményeken mászik,
és annyira szereti a levegőt, mint te, anya.
Így van.
Biztos vagy benne?
Ideje megkóstolni a levegőt.
Milyen igaz! Szítsuk fel azt a tüzet! Egy, kettő...
Szép volt!
Az Északi-sark elképesztő!
És még nem láttad a legjobb részt.
Van még?
Sziasztok! Már vártunk titeket.
Hol vagyunk?
Ez a híres sütiház.
Az egyik évben sütit akartál rakni az erkélyre.
Emlékszel!
Hogy felejthetném el? Remek ajándék volt.
De Mexikóvárosban a süitk nem maradnak meg a szabadban.
- Emlékszel! - Mindenre.
- Mehetünk? - Gyerünk!
Gyere, drágám!
Ez egy süti?
- Nem. - Nem!
Nem, drágám, azt nem eheted meg. Ne érj hozzá!
Olyan ez, mint egy régészeti lelőhely.
Pontosan! Ezek a sütik vagy 1000 évesek.
Igen, ez a karácsonyi örökségünk.
- Bemehetünk? - Hogyne!
- Persze. - Menjünk!
Ez a legelképesztőbb dolog, amit valaha láttam, anya.
Nézd!
Leó, itt, ezen a helyen
szoktam fotózkodni gyerekekkel a világ minden tájáról.
Nem tudom, mondtam-e már, de én vagyok az első számú rajongód.
Komolyan, biztos minden gyerek ezt mondja, de tényleg én vagyok az.
Szerintem te vagy a legjobb. Köszönöm, hogy ilyen elképesztő vagy.
Mitől vagyok elképesztő? Hogy ajándékokat adok a gyerekeknek?
Igen, az nagyon menő.
De más okból akartam veled találkozni.
Az volt a legelképesztőbb, hogy megszülettem neked köszönhetően,
mert az volt anya karácsonyi csodája.
Köszönd meg neki, hogy megszülettem.
Gyerünk, anya! Ne feledd, hálásnak kell lennünk!
Jó. Köszönöm, Télapó.
Mit?
Hogy...
valóra váltottad az álmomat.
Anya azt mondta, neked köszönhető, hogy megszülettem.
Nem pontosan ezt mondtam.
De igen! Karácsonyi csoda vagyok.
Nem kellett apa, ott voltál nekem, Télapó.
Jöhet egy kis masszázs, igaz?
- Menjünk a fürdőbe! - Ne!
- De! - Nem.
De, megyek. Szia!
Miért nincsenek gyerekeid?
Nos, több okból.
Nem is tudom. Sosem hittem, hogy lehetséges lenne.
Miért nem?
A munkám miatt.
Nagyon időigényes a munkám,
szeretem, amit csinálok, és ennyi.
És még?
No, amikor kicsi voltam...
nem átlagos családom volt.
Tudod? Nem volt tipikus család.
Apával, anyával meg ilyesmi.
Nekem sem, de ez nem jobb vagy rosszabb.
Van, akinek ez jut.
Azt mondtad, több okod van rá. Eddig csak kettőt mondtál.
Igen.
Elmondok egy titkot és nagyon őszinte leszek.
Az anyukád előtt még sosem voltam szerelmes.
És még mindig ugyanazt gondolod?
A gyerekvállalásról.
Nincs legalább egy helyes gyerek, akit kedvelsz?
Gyere ide!
Én kis Leóm!
Amit tettetek, az...
- elképesztő volt. - Igen, az.
Csodás volt, hogy ennyit segítettek nekünk.
Igen.
Hé!
Elmondod,
vagy továbbra is játsszuk a hülyét?
Nem, elmondom.
Úgy emlékszem rá, mintha csak tegnap lett volna.
Leó kicsi volt még,
olyan hároméves lehetett, és egy karácsonyi vacsorán voltunk.
Egy kislányt bámult, aki az apukájával volt ott.
Odajött hozzám, megfogta az arcomat a kis kezével,
és megkérdezte, ki az apukája.
Azt mondtad neki, hogy a Télapó?
- Dehogyis! - Nem vicceltem.
Dehogyis! Hogy gondolhatsz ilyet?
Elmondtam neki,
hogy nem minden család áll egy apából és egy anyából a világon.
Azt mondtam, hogy nálunk csak ő és én vagyunk,
és ezért vagyunk egyediek és különlegesek.
Nem mondhattam neki, hogy nem is emlékszem az apja nevére.
Ezért a tőlem telhető legjobb módon...
elmagyaráztam, hogy ő a legnagyobb ajándék az univerzumtól.
Aztán feltette a kérdést,
hogy a Télapó küldte-e őt hozzám...
és az volt a könnyebb, ha igennel felelek.
Hogy ő egy karácsonyi csoda volt, és teljesült a legnagyobb vágyam.
Az anyukám akkoriban halt meg, és mindketten szomorúak voltunk.
Minden este elalvás előtt megígértette velem...
hogy sosem hagyom magára.
És hogy mindig csak ketten leszünk...
a világ előtt és a világ ellen.
Lu, nekem...
fogalmam sincs, milyen anyának lenni.
És csak találgatni tudok, hogy milyen nehéz ezt egyedül csinálni.
De egy dologban biztos vagyok,
hogy minden, amit Leóért teszel,
az iránta érzett feltétel nélküli szereteted bizonyítéka.
Igen.
És fantasztikusan jól csinálod.
Komolyan mondod?
Úgy nő fel, hogy tudja, ott leszel mellette,
bármi is történjék.
Mindig ott leszel neki.
Hé! Ez doboznak néz ki, és nem...
Akarom csinálni. Szuper lett volna.
Látod? Imádom.
Nem igaz.
- Hószerű liszt! - Liszt!
- A liszt a kulcs. - Lisztet!
- Hogy adod hozzá? - Mint a havat!
ÜZENETEK A MUNKÁBÓL
- Tessék! - Az enyémre is!
Az buñuelos?
Nem, drágám! Kapaszkodj, mert ezt nem fogod elhinni!
Matchás brióst készítünk. Nem beszélek franciául.
Ez a nap a szórakozásé
és az őrült családi dolgoké.
Készen állsz az új karácsonyi kalandokra?
Mi lenne, ha bulis dolgokat csinálnánk, de nem karácsonyiakat?
Te jössz, León!
Pont ezt akartam!
Te jössz.
Passzolok.
Azt nem teheted.
- Vegyek fel egyet? - Persze.
Megint?
Biztos nem kaphatsz pontot azokért, amik nálad vannak?
Nos, ez az én...
stratégiám.
Lényegében.
Micsoda? Egy csomó jokered van.
Hogyhogy nem tudsz pontot szerezni?
A Télapó nem tud römizni?
Az igazság az, hogy nem.
Hihetetlen. Valami mást játsszunk?
Nem tudom. Talán kitalálóst?
Candy Landet!
Unót? Kártyázzunk?
Egyik játékot sem ismerem, amiket mondtatok.
- Sosem játszottam. - Nem hiszem el.
Egyke vagyok. Nincsenek unokatesóim.
A nagyszüleim sosem...
Most először találkozom ezzel.
Hogy egy család részének érzem magam.
- Télapó! Megtaníthatunk. - Igen!
Mik azok a jokerek?
Ezek!
Hát persze!
Sokak szerint a szivacsosság a titka,
de nem az.
A legfontosabb a hőmérséklet...
- És az idő. - És az idő.
- Kész vannak már? - Még nem.
Figyelmeztettelek, az egyetlen borzasztó ételemhez is
megvan a technikám.
- Most jó? - Nem.
Még nem.
Majdnem. Készen állsz?
És most óvatosan, hogy ne égesd meg magad,
a tortilla közepébe helyezzük.
Ne nyúlj hozzá!
- Ez az! Kihúzzuk a nyársat. - Tessék!
Kihúzzuk a nyársat.
És feltekerjük a tortillát.
Ez az!
Most jön a legfőbb lépés. Tudod, hogy mi az?
- Mi? - Megesszük.
Ez a legjobb undorító étel.
Hol tanultál meg mályvacukros quesadillát csinálni?
Mondjuk, hogy az előző életemben.
Mielőtt Télapó lettél?
Valami ilyesmi.
Mesélnél róla?
Nem baj, ha a sztori nem az Északi-sarkról szól.
Vagy varázslatról. Vagy hogy a Télapó vagy.
Első mancsot!
És most jöhet a másik mancs!
Nehéz neked, anya?
Mi, drágám?
Hogy a Télapó a pasid.
Amikor nem ismerted, nehezebb volt nekem.
Féltél elmondani nekem?
Miért?
Mindig csak ketten voltunk.
- A világ ellen. - Igen!
Vele lehetnénk hárman a csapatban.
Komolyan mondod?
Tényleg?
Szerinted a Télapó otthagyná az Északi-sarkot, és lakna velünk?
Nem tudom.
- Megkérdezhetnénk őt. - Azt szeretnéd?
De azért szeretnéd...
mert ő a Télapó?
Nem.
Akkor miért?
Mert többet nevetsz, amikor vele vagy.
- Anya, úgy nézek ki, mint a Télapó? - Igen.
Ez a varázslatos genetika.
Menjünk!
Ne! Mindjárt jövök, Leó!
- Segítek. - Nyomd meg! Ez az!
Mi újság? Hogy vagy?
Igen, nyaralunk, és elég rossz itt a térerő.
Igen, Alejandro már mesélt róla egy kicsit.
Igen.
Mi az?
Nem, örülnék. Persze.
Ma mindent elküldök. Hétfőn személyesen átbeszélhetjük.
Jó. Kiváló.
Mit nyertünk?
- Az éttermem! - Mi?
- Igen! - Na ne!
Gratulálok!
Búcsút intek ennek a helynek.
A befektetők éttermet akarnak nyitni velem.
- Gratulálok! Megérdemled. - Kösz.
Igen.
- Azonnal mennem kell. - Hová?
- A városba, találkozni a befektetőkkel. - Ott lesz az étterem?
Nem tudom, nem kérdeztem. Szeretik Ensenadát,
de mindegy is, nem igaz?
Ha most indulok, hajnalra odaérek, mielőtt kinyit a piac...
Nem gond, ugye? Holnap visszarepülhettek.
Igen, visszarepülünk. Mindegy, találkozunk a városban.
Akkor tűnsz el, amikor mindjárt összeomlok.
Tudtam, hogy ez a családosdi úgysem megy majd. Hívj fel, sürgős!
Utálom a karácsonyt.
Én is.
Nem maga a...
Dupla műszak.
Kér valami erősebbet?
Mi van benne?
Alkohol.
Talán elég buta kérdés,
de az emberi kapcsolatok nem az erősségeim.
Miért akkora probléma neked, hogy kijönnek egymással?
Mert...
Leónak nem kéne közel kerülnie egy olyan emberhez, aki eltűnhet
egy pillanat alatt...
az életünkből.
Üdvözlöm!
Fel fogják kapcsolni a fa világítását.
Bizony! És ki nem hagynám a világ minden kincséért sem.
És anya?
Lucía. Kedvellek.
- De rád férne az optimizmus. - Nem.
Reménykedj a legjobban, de készülj a legrosszabbra!
Mi van?
Te is hozzászólsz, vagy csak hallgatózol?
Jó dolog felkészültnek lenni,
de az a lényeg, hogy éljünk!
Városunk polgárai!
Megtiszteltetés, hogy felkérhetem Papá Noelt,
akit úgy ismernek a világon, hogy...
a Télapó!
- Szeretlek, Télapó. - Én még jobban.
Megkérem, hogy legyen olyan kedves,
és kapcsolja fel a világítást a fán,
ami őszintén szólva
az eddigi legjobb fánk.
És mindez önnek köszönhető.
Télapó!
Gyerünk, kicsi León!
Világítsd be a karácsonyt!
Tíz, kilenc, nyolc, hét, hat,
öt, négy, három, kettő, egy!
Nincs biztosításom!
Elnézést!
Köszönöm.
Nem mentél el.
Milyen lenne a karácsony Télapó nélkül?
De holnap el kell mennem.
Meg kell védenem Leót.
Mitől?
Tőled.
- Nagyon megbánthatod. - Én?
Vagy te?
Nem tudod, milyen kemény egyedülálló anyának lenni.
És mit jelent, ha van családod.
- Persze az ember hibázik. - Tudom.
- És mindig Leó lesz nekem az első. - Tudom.
Olyan önző voltam, amikor közel engedtelek,
és most Leónak kell fizetnie az én...
Az, hogy keresed a saját boldogságodat,
nem önzőség, mert ha te jól vagy, ő is jól van.
Magadért is tenned kell dolgokat.
Ahogy te teszed?
Te csak magadra gondolsz.
Leónak a karácsony az év legfontosabb estéje,
és nem érdekelt, hogy elrontod, ha elmész.
Lucía, nem az én hibám, hogy elhitetted vele, karácsonyi csoda,
a Télapó ajándéka.
Igazad van.
Sok hibát követtem el,
és többé nem fogok neki hazudni.
León?
- Bemehetek a sátradba? - Nem!
Megmagyarázhatom?
Nem vagyok karácsonyi csoda,
csak az apám nem akart engem.
Nem akartalak megbántani.
Épp ellenkezőleg.
Mindennél jobban szeretlek.
León!
Tehetek bármit, amitől jobban éreznéd magad?
Menjünk haza!
Jól van.
Hihetetlen, hogy csak így elmész.
Leó nemsokára el fogja felejteni.
Nemsokára?
Igen. És tovább kell beszélgetnünk.
Nem érted? Elvesztette a legnagyobb illúzióját,
és minden bizalmát az anyjában.
Lu, szerintem tényleg túlzol.
Most úgy érzed, nincs megoldás...
Fogalmad sincs, mit érzek...
mert Leó nem a te lányod.
Mélyen legbelül mindig tudtam, hogy ez hiba.
- Bocsáss meg, hogy belerángattalak! - Hiba?
Magyarázd el, ezt hogy érted, mert...
Mi volt a hiba? Hogy hazudtál a lányodnak?
Vagy a kapcsolatunk?
Bocsáss meg!
Kérlek, bocsáss meg, Sergio, de jobb így mindenkinek.
Kérlek, Lu, ne tedd ezt velünk!
- „Velünk”? - Velünk.
Ez életed esélye, az álommelód,
saját éttermet nyithatsz bárhol.
Jó, már értem.
Nem arról van szó, hogy Leó már nem hisz a varázslatban.
Te nem hittél sosem.
Egy pillanat!
Csak egy másodperc!
Tudtad, hogy minden hópehely egyedi?
Nincs két ugyanolyan.
Mind különleges, mint te.
Tudom, hogy csalódást okoztam, de...
meg akartam köszönni,
hogy megismerhettelek.
És tudod, mit?
Te...
vagy a karácsony varázslata, kis oroszlán.
Szállj fel, drágám!
Kérsz valamit enni?
Nem vagy szomjas?
Inkább egyedül lennél, León?
Mikor szólsz hozzám megint?
A hazugság rossz.
De rosszabb azt mondani, hogy értem teszel dolgokat,
amikor valójában te félsz.
De mindent érted teszek.
Mindig azt mondod, tudnunk kell, mit érzünk, és ki is kell mondanunk.
Miért tanítasz olyanokat, amiket te nem csinálsz?
Igazad van.
Megbocsátasz nekem?
Nem tudom, mikor lettél ilyen nagy.
Drágám, gyönyörű vagy.
Te nem annyira.
Sírtál.
Ez csak allergia.
Az Északi-sarkon nem voltál allergiás.
Nem.
Kisminkelem magam, és jól fogok kinézni.
Kedves tőletek, hogy eljöttetek. Gyertek be!
Hé, nem láttad...
a másikat?
Lu!
- Mi az? - Nem láttad a másikat?
Itt van.
Emilio!
Ő Nicolás!
A lányod gondosabb anya, mint te vagy.
- Lu! Nincs hír? - Tessék?
Nem emlékszel Chepinára?
Nem.
Hogyhogy nem emlékszel rá?
Ő is egyedülálló anya, mint te.
Támogatói csoportba jár. Te is jársz?
Nem, nem vagyok oda az ilyen csoportokért.
Szólok, hogy azonnal küldjön neked infót a Facebookon.
Hogyan talál meg?
Azt mondja, allergiás, de egyfolytában sír.
És szerinted miért van allergiája?
Igen.
Lucía Ruiz Pliego.
Igen, ahogy mondom.
Luci, Chepina azt mondja, nem talál a Facebookon.
Szólj neki, nénikém, hogy nem gond, majd én megkeresem!
Chepina Rosas.
Ne feledd, a vezetékneve Rosas!
Menj!
A Télapóhoz jöttem.
Mit mondtam a konyháról? Nem megyünk a konyhába.
Nem láttad Leót?
- Nem. - És Píát?
- A séfet. - Sergió Sánchezt.
Az Indigo étterem csak felnőtteket fogad.
Nem vacsorázni akarok. Odaadná ezt Sergiónak?
Kérem, karácsony van.
Rendben.
Jaj, ne!
Olyan arcot vágsz, mint a testvéred, amikor tudja...
Hogy hazudsz.
Tényleg nem tudom.
Mondd meg, hol a lányom és a testvérem,
vagy nagy gondok lesznek köztünk.
Rendben.
- Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
Elnézést a zavarásért.
Sergio!
Mit keresel itt?
Egyszer azt mondtad nekem, hogy egy dologtól
félsz jobban az összetört szívnél, és az a két összetört szív.
És én elmondtam, hogy félek a magasban.
Amikor randizni kezdtünk,
nem igazán tudtam, ez mit jelent.
De aztán találkoztam valakivel...
egy különleges valakivel...
aki mellett ráébredtem,
hogy most mitől félek a legjobban:
három összetört szívtől.
„Kedves Télapó! Nem tudom, időben írok-e még egy újabb karácsonyi levelet,
„vagy talán vehetnéd ezt az előző utóiratának...
„Anya megtanította, hogy abban a szóban nincs is ő betű.
„De most, hogy találkoztunk, mást kívánok.
„Már nem akarok gördeszkát, mármint de, akarok,
„de várhatok a következő karácsonyig.
„Előtte mást szeretnék kérni.
„Boldognak akarom látni az anyukámat.
„Így csak azt kérem karácsonyra,
„ha te és anya is azt akarjátok,
„hogy legyünk egy család.”
Nem kell azonnal döntened.
Gondold át, én...
itt leszek.
Sergio, várj!
A nénikéim hoztak merengónt Veracruzból.
és azt mondtad, még nem kóstoltad.
Nem is tudom, talán maradsz és kérsz belőle...
És talán maradnál is...
velem életed végéig?
Mert nagyon boldog vagyok veled.
És a legjobb ajándék, amit a lányomnak adhatok...
egy boldog anya.
És te boldoggá teszel.
Bocsáss meg mindenért!
Köszönöm, hogy adtál nekünk még egy esélyt.
Nem kell idő.
Mit mondasz?
Amennyire tudom, nincs tűz levegő nélkül, nem?
Anya, havazik?
Ez életem legjobb karácsonya!
Köszönöm, Télapó!
Nem, ő Sergio, a pasim.
Szia, örülök, hogy látlak, Leó!
Helló, Sergio!
Drágám.
Chepina, felejtsd el! Ne add hozzá a csoporthoz!
A feliratot fordította: Laszlo Bogdan
Kreatív supervisor Hegyi Júlia