Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kära tomten,
den här julen
vill jag vill be dig om...
DATING SANTA
- Säker att allt är bra där borta? - Slappna av.
Allt är perfekt.
- Njut bara. - Nej, jag är så nervös.
Har social ångest, stress. Avboka.
- Självklart inte! - Jag ber dig!
Bara gå!
Folk är galna.
Det är... tortyr!
Ren masochism.
- Vad pratar du om? - Gå på en blindträff.
Organiserad av dina illvilliga systrar.
Du har inte haft ett seriöst förhållande på nästan ett decennium, Lucía.
Förlåt. Sanningen är svår ibland, men...
Jag petade mig i ögat.
Lu, du sa själv att du ville träffa någon
och övervinna din rädsla för att...
- Det var inte jag, det var spriten. - Ät bara middag med honom.
Gillar du honom inte backar jag. Sergio är perfekt för dig.
- Lita på mig. - Okej.
Hej då.
Du vet dagarna när allt går fel och det blir värre?
I dag är en sådan dag.
Jag blev sen då jag inte kunde välja kläder,
och sen var mitt bilbatteri dött.
Jag försökte ringa en taxi på mobilen,
men mitt kort avvisades på grund av ett bankproblem.
Och långt senare...
- Det är okej. Lugna dig. - Jag brukar inte göra så här.
Dessutom använde jag tiden. Verkligen.
Jag svarade på några mejl, några sms.
Jag ringde min pappa, min mamma, min mormor.
Jag är så ledsen. Jag brukar inte vara så sen.
Jag menar, lite.
Men aldrig så här mycket.
Det är okej, allvarligt.
Dessutom valde du klokt.
- Vad? - Din outfit.
- Det är mest... - Nej, du ser väldigt bra ut.
Och jag älskar den alternativa synen på mode
med lappen som syns och så.
Skojar du?
Nej, sluta!
Jag är helt öppen.
Vad kan jag säga? Jag är en röra.
Jag vill prova det.
- Min röra? Eller min ut-och-in-tröja? - Vinet.
Javisst. Skål. Jag sa ju att jag är en röra.
Skål.
Herregud.
Jag gillar detta.
- Vinet? - Nej. Jag gillar dig.
Du har också valt klokt.
Restaurangen är...
...otrolig.
Jag fuskade. Sanningen är att jag fick rabatt och...
Nej, jag skojar. Jag sa att jag skulle laga mat och det gjorde jag. Pepe?
Ursäkta mig.
Servera den första rätten, tack.
Naturligtvis, kocken. Ursäkta mig, fröken.
Tack.
- "Kocken"? - Kock.
Vad?
Vad? Ja, jag är chefskock på Indigo-restaurangerna.
Jag brukar jobba på Jalisco-anläggningen.
- Vad gör du? - Jag är arkitekt.
Nej, jag menar det. Jag kan inte ens dra en rak linje.
Vi är kvitt. Min ugn är full av leksaker. High five.
Ja.
- Så. - Så vad?
- Berätta. - Om vad?
Om dig.
Jag älskar eld.
Jag gillar luft mer.
Jag var pyroman som barn. Ursäkta.
Det är därför jag gillar att vara i köket. Smaka.
Vad är det för gott?
Det är precis så eld smakar.
Intressant.
Hur smakar luft?
Luft? Som frihet.
Var kan man smaka på det?
Man kan smaka på det 200 meter upp,
- en byggarbetsplats, bland ställningar... - Nej.
Är du höjdrädd?
Jag är höjdrädd.
- Det säger alla. - Alla?
Pratar du om dina friare?
- Tusentals. - Miljoner.
Naturligtvis, miljoner. Visst. Var är de?
De flydde.
- Varför? - För att...
Jag är en upptagen kvinna.
- Och de var höjdrädda. - Visst.
Jag gör det med dig.
Jag skulle prova luften, 1 000 meter upp.
Hur länge har du jobbat här?
Längre än planerat, egentligen.
Det kan låta som en klyscha,
men en dag vill jag ha en egen restaurang.
- Okej. Och vad hindrar dig? - Det vanliga. Pengar.
- Ja. - Men jag jobbar på det.
Ja, Indigo-investerarna
- skickar mig några tips. - Okej.
Jag älskar det.
- Ja. - Jag älskar din passion för det du gör.
Åh, nej...
Få se...
Salt eller sött?
Nej, det är inte rättvist, för...
- Varför inte? - Det handlar i slutändan om balans.
Det är fusk. Du måste svara.
Få se, varmt eller kallt?
Det beror på.
- På vad? - Om det finns en strand.
Och sen, vilken kust? Karibien eller Stilla havet?
Stilla havet. Du?
Jag? Stilla havet, alltid.
- Vi går. - Till stranden?
Är du alltid så här impulsiv?
Nej.
Men jag är det med dig.
Det här är bra, men...
Jag kan inte.
- Kan du inte gå till stranden? - Nej.
Jag kan inte binda mig till nåt.
Okej, bra.
- Okej? - Ja, det är bra.
Dessutom prioriterar jag restaurangen.
Och vi bor i olika städer.
Ja, långdistansförhållanden fungerar nästan aldrig.
Nej.
Vi kan väl ändå ha kul, eller hur?
Jag kunde inte hålla med mer.
Lucía?
DET HANDLAR OM BALANS PUSS, LU
- God morgon! - Hej.
- Hej, svåger.
Hej.
Hej, raring. Du, är hon vaken?
Sov hon gott? Frågade efter mig?
Hon sov inte bra.
Hon grät, hela natten lång.
Hon led mycket. Hon frågade varför hennes mamma hade övergett henne
i detta helvete i 12 timmar.
Du ser bra ut, svägerska.
- Jätteglad. - Gör jag?
Kan inte säga samma om dig, kära du.
Du ser ut som en zombie, vaggar en osynlig bebis.
Sömnbrist?
Vi behöver åtta timmars oavbruten sömn, älskling.
Tjugofyra, tack.
- Jag kollar om hon vaknade. - Okej. Du!
Hur gick det med Sergio? Första dejten-pirr eller...
Nej!
- Jag vill ha detaljer. - Nej, håll tyst.
Ja, det måste vi fira.
Var inte grym, låt mig leva genom dig. Förbarma dig.
Det gjorde ont.
Det är sanningen, älskling.
Det är ditt fel.
God morgon, min lilla djungelvarelse.
Upp och hoppa.
Fem minuter till.
Nej, det är väldigt sent, Leon.
Vad drömde du om?
Att det var jul, och en kattunge väckte mig med pussar.
Och vad mer?
Det var en gåva från tomten, och det var snö överallt.
Samma dröm som alltid.
- Det är lördag! - Det är fredag, lille Leon.
Jag gjorde inte mina läxor.
Synd.
Jag har ont i magen.
Du är bara hungrig. Lunchen ligger i din väska.
Du måste gå till skolan, Leon.
Jag går inte förrän du tar på dig dem.
Det kommer inte att hända.
Varför inte?
Jag vill inte skämma ut mig.
Det är sent, Leonora, vi hinner inte.
Sjung, mamma, sjung!
Leo...
Jag sjunger på min lilla åsna
Min lilla åsna travar på
Om du ser mig
På väg till Betlehem
Uppför dig, Leon. Okej?
- Hasta la vista, baby. - Hasta la vista.
SERGIO: Hej, Lucía! Hur är det?
Ja!
Hallå?
Jag ändrade mitt flyg.
Du är galen!
Jag måste ge dig din tröja innan jag åker.
Vill inte att du fryser.
Pía, jag blir 20 minuter sen,
men tänk inte ens på att sätta på henne kostymen för...
Pía! Nej, vi blir sena,
- du vet? Kanske inte 20... Ja. - Nej!
- En halvtimme. - Nonsens, 20 minuter.
- Hallå! - Hallå.
- Vad är det med dig? - Jag byter flyg.
- Du har bytt fyra gånger. - En gång till.
Nej, jag har min dotters julspel.
- Nej. - Jag följer med dig.
Jag går med Leo.
- Jag träffar henne gärna. - Nej.
Varför inte?
För vi bor i olika städer och kan inte binda oss till något.
Men jag vet vad jag vill ha.
Dig.
- Men jag kommer i ett paketerbjudande. - Tror du att jag inte vet det?
Jag har en idé.
Om ett år, om detta...
Detta?
Förblir så här...
...så lovar jag att jag ger dig en VIP-plats
till det häftigaste, hippaste julspelet
bland Mexikos grundskolor.
Överenskommet.
MEXIKOS TIO BÄSTA RESTAURANGER
Ser du? Det är säkert.
Foto.
- Jag kan inte. - Titta!
Omelett!
Kom.
Vi tar en bild, le.
- Du har bestämt dig, eller hur? - Ja.
Nej. Vänta, mamma. Jag raderar det.
Varför, Leon? Det är en vecka till jul.
Du kan inte fortsätta ändra det.
Jag vet.
- Klart. - Får jag se.
Är det så här man skriver "skateboard"?
Ja, det är det.
- Inget "H"? - Nej, inget "H".
Få se.
"Kära tomten, denna jul skulle jag vilja ha:
"Först, en skateboard, utan 'H'.
"För det andra, att träffa dig, den enda och sanna tomten.
"För det tredje, se snö som i filmerna. Och det andra jag frågade dig."
"Det andra"? Vad är det?
Leon, jag sa att vi inte kan ha en hund.
Det är inte det.
- Eller en kattunge. - Det är inte det.
Så?
Titta, hon skrev ett tillägg till honom.
Vad är ett tillägg?
- Att lägga till saker. - Är det ett "H"?
Nej, det är det inte. Få se.
"Att min mamma alltid är med mig. Hon och jag för alltid".
Är det vad du vill?
Du och jag för alltid, mamma.
Lovar du?
Jag lovar.
GOD JUL
Vi vill se dig rappa som förra året,
utklädd till Rudolph, Leo.
Det var inte rap, och jag var inte klädd som Rudolph,
men tack.
Vad sött! Men varför är du utklädd till ett spöke?
Jag är julens ande, damen. Det är inte Halloween.
Det är årets tredje viktigaste dag,
efter julen så klart!
Andra är julafton, innan jul.
Och den tredje är min skolas julspel,
som vi repeterar. Det borde du veta.
Leo! Rappar du i år igen?
Ja, jag "rappar".
Hej!
- Hej! Hur många biljetter? - Två.
Din syster igen?
Ja, hon är hennes supermoster.
Vad trevligt!
- Tack, ha så kul. - Tack.
- Hej då! - Hej då!
Dags att sova, att sträcka ut de små lejontassarna.
Och att stoppa om det här lejonet.
Det är kallt.
Kallt? Tomten skulle svettas här inne.
Är du den som vill se snö?
Ja, men jag gillar inte min nya säng.
Varför?
Ibland skrämmer nya saker oss lite, men...
- Vi är modiga! - Det stämmer!
Och du vet att mitt rum är läskigt.
- Det är inte sant. - Jo, det är det.
Det kommer ljud från väggen, som...
Det är snarkningar!
Nej. Det är ett lejon som ryter!
Berätta historien.
- Vilken? - Min.
- Många, många år sedan... - Hur många?
Sju, för att vara exakt.
Ett fan av chamoy och bra musik...
- Det är du. - Det är jag, jag bad jultomten
om den häftigaste, hippaste dottern någonsin,
den största kärleken i världen för evigt och alltid.
- Det är jag. - Ja.
Den önskan kom från hjärtat,
inte från huvudet.
För chamoyfanet visste ännu inte att hon ville bli mamma.
Var hon distraherad, mamma?
Ja, något sånt.
Men mellan distraktionerna,
den kvällen, såg chamoyfanet...
...tomten i ögonen,
och ett julmirakel inträffade.
Jag föddes.
Ja, nio månader senare föddes du.
Tack vare tomten.
Nej, tack vare mig.
- Men också... - Dags att sova.
SERGIO: Titta ut från balkongen.
Sergio!
Jag tog med eld till dig!
Vad gör du här?
En kock fick ta över, och jag har tänkt...
...på detta.
Ja, på detta också.
- Nej. - Vet du vad mer?
Leo sover.
Du var tvungen att jobba. Vad gör du här?
Jag har två veckor ledigt. Överraskning!
God jul, min älskade.
Men inte här.
Lu, du bad mig om ett år. Jag gav det till dig.
Jag vill inte fortsätta gömma mig.
Överdriv inte. Du har aldrig behövt gömma dig.
Mamma, en tjuv!
Nej! Jag är...
Han är...
- Jag är... - Han är min vän.
Du har inga vänner, mamma.
Okej. Det stämmer.
Han är min...
...pojkvän.
Va?
Nej, raring.
Raring! Leo, allt är bra.
Raring!
Titta, raring, har du märkt vem min pojkvän är?
Raring, han är...
Titta på honom! Han är jultomten!
Va?
Ja...
Han är för ful för att vara tomten.
För att han är... under täckmantel.
- Är det därför du ser så tråkig ut? - Ja.
Ja, det här är en förklädnad.
Det är en förklädnad jag bär när jag lämnar Nordpolen.
Jag klär mig som en ful, tråkig,
och ocool man.
Berätta sanningen.
Att du har en mänsklig pojkvän
som föddes långt från Nordpolen.
Tomten föddes inte på Nordpolen. Han föddes i Türkiye.
Ja, men Leo lär förstå.
- Får jag? - Visst, varsågod.
Pepe, jag har precis smakat på några läckra escamoles.
Och det är inte ens säsong.
Jag tar med till dig när jag går till restaurangen.
- Har du inte semester? - Jo.
- Du vet, mitt jobb. - Ja, det är ditt liv.
- Mitt liv. - Ja. Därför funkar vi bra.
Vi håller våra världar åtskilda.
Regler kan ändras. Jag menar det.
Vad är mer skrämmande än ett krossat hjärta?
- Vad? - Två krossade hjärtan.
Och jag tänker inte utsätta Leo för det.
Gläd dig, o jord
Han komma skall
Låt jorden ta emot sin Kung
På vilket sätt var det en bra idé att säga till Leo
att han är tomten?
Jag vet inte. Jag var pressad. Det var det första jag tänkte på.
Lucía, ha en pojkvän, ha 20 pojkvänner,
men ljug inte.
Leo har nog som det är, hon tror att hon är ett julmirakel.
Jag vet. Det är inte lätt att vara ensamstående mamma.
Exakt. Hon måste förstå,
du är igen satellit som kretsar runt henne.
Har du inte träffat den andra?
Vilken?
Nico, Emilio...
Där är han!
Andra anropet.
Redo? Tredje anropet är snart.
Jag är superglad för jag har bjudit min pappa,
mamma, farbror och kusin. Och du?
Min mamma, pappa och bror, som ligger i mammas mage.
Och du, spöket? Vem bjöd du in till spelet?
Min mamma och min moster.
Varför kommer aldrig din pappa?
Vissa familjer är olika.
Jag har till exempel två mammor.
- Leo, har du också två mammor? - Nej.
Två pappor?
Nej.
Så?
Jag har min mamma och...
Min mammas pojkvän.
Han är tomten! Jultomten!
Vem har sagt det?
- Den var bra! - Ja, visst, tomten.
Vi mår bra, okej?
Ganska bra.
Mamma!
De kallade mig lögnare.
Kom, älskling.
Snyt dig. Hårt.
De sa också att du inte är tomtens flickvän,
och att tomten inte finns.
Är det sant, mamma?
Jag är så ledsen.
Mitt hjärta är krossat.
Kan jag få dig att må bättre?
- Ta mig till Nordpolen. - Va?
Jag mår bättre
om vi åker på semester till Nordpolen med tomten.
Då ser de att jag inte ljuger,
och jag kan få vänner igen.
Jag vill.
Vill du?
- Vill du att jag träffar Leo? - Ja.
- Under vissa förutsättningar. - Inga problem!
Du måste vara tomten.
Nej. Du skämtar.
Nej, och vi åker på semester.
- Visst, till Nordpolen. - Precis.
Va?
Jag menar, inte till den riktiga Nordpolen.
Ska vi till en falsk Nordpol?
Vi säger inte till Leo att det inte är Nordpolen,
utan att det är...
...din resort.
- Aldrig. - Va?
Nej, inte till min resort.
Varför? På bilderna du har visat är det perfekt.
Det ser verkligen ut som Nordpolen.
Ser ut som att julstämningen har spytt på den.
Därför är jag inte där den här tiden på året.
Lucia, allvarligt.
- Går inte det här för långt? - Nej.
- Lu. - Kanske lite.
Det är galet, men också ett bra första steg för er
att lära känna varandra.
Är det inte?
Vi ger det tid och ser vad som händer.
Vad säger du?
- Nej. - Snälla?
Nej.
- Snälla. - Okej, bra.
Du är bäst.
Nej, det är jag inte. Jag är bara väldigt kär.
- Så, komplett tomte? - Nej, annorlunda.
Hur?
Vi kan göra säcken med den här...
Vi gör det. Jag tror...
Få se. Mät noga här. Han har breda axlar.
DAGS ATT HÄMTA LEO
Jag måste gå.
- Om du rör dig så här... - Nej...
...skägg och hår, allt vit.
Där är han!
Tomten, det här är Leo,
den coolaste, hippaste tjejen,
min största och enda kärlek i hela världen för alltid.
Leo, låt mig officiellt presentera för dig
den superberömda
Tomten, även känd som Papá Noel.
Men du...
Var är de?
Vem, raring?
Donner, Blitzen, Vixen, Cupid, Comet, Dasher, Dancer, Prancer och Rudolf?
Dina renar!
De rymde!
Ja!
- Vi grälade. - Ja.
Och...
- Och... - Och?
Och de var arga.
Och Rudolf?
Rudolf var den argaste.
Hans näsa blev helt röd. Och han slutade.
- Vad betyder "sluta"? - Han stack.
- För alltid? - Det stämmer.
Nej, vänta.
Magiska varelser sticker inte för alltid.
Raring, det gör de inte.
- Nej. - Nej, raring.
- Du har fortfarande en chans att fly. - Okej.
Jag är redo.
Välkommen till Leos liv. Tack.
Mamma, slå på "uppskrämd"-låten.
- Vilken är det? - Du får se.
Jag har nått månen tack vare dig
Jag är förbluffad, det är så sant
Stampar hårt
Du gör mig hel Du är min bättre hälft
Jag älskar dig redan Utan att utbyta ord
Om detta inte är en dröm Är du min andra hälft
Stanna! Piñatas!
GOD JUL
Blunda, Leon.
Vi är på väg genom porten till Nordpolen.
Nu!
Det här ser inte ut som Nordpolen.
Var är snön?
Global uppvärmning.
- Men du kan få det att snöa, eller hur? - Ja.
Titta, Leo! Där borta! Tomtens stuga.
STUGAN
De serverar bara pozole där.
Men det är din stuga, tomten.
Det är det. Den sämsta pozolen.
Jag kollar om vi kan gå in.
Jag kommer tillbaka snart.
Hallå? Finns det ett bord?
- Välkommen till Stugan. - Tack.
Bord för en?
Nej, det är faktiskt för tre.
Och jag vill be om en stor tjänst.
Jag berättade för min lilla dotter
att jag dejtar jultomten och att vi är på Nordpolen.
Och jag ville be dig,
när de kommer hit,
att hälsa på honom som om han är tomten och allt.
- Din pojkvän? - Snälla.
Hon är väldigt liten och så upprymd.
Bedrägeri strider mot vår företagspolicy.
Okej.
Hur mycket, slyngel?
Leo, gillar du skolan?
Ingen gillar skolan.
Jag trodde tomten kände barn.
- Är du okej? - Varför svarar du inte?
Tomten ska ha telepatiska krafter.
Min mormor sa att det är så tomten lyssnar på barn,
med sitt sinne.
Saken är...
- Saken är... - Vad?
Det är inte så lätt som du tror.
Tack för att du besöker din stuga, jultomten.
Är inte du kock på Indigo?
Sedan ditt ställe öppnade har vi mindre jobb.
Han är jultomten.
Förlåt.
Förlåt, det är bara så att
barn i hela världen skickar brev till mig.
Och jag måste läsa dem. Det tar bara en minut.
Nej, de är för söta, tack.
Men lämna dem, för henne.
Tack.
Och det är komjölk, eller hur?
Har ni inte hemmagjord mandelmjölk?
Det har ni inte? Tack.
- Nej. - Till mig.
Okej.
Det är bara så att jultomten är laktosintolerant.
Så, var var vi?
Jag vill ha dem fyllda med små lampor.
De där små lamporna som blinkar,
som julen.
Ska bli, borgmästarinnan.
Jultomten åt mycket, visst?
Kan du komma ett ögonblick?
Kom hit.
Kan du sluta vara ironisk och anstränga dig mer?
- Jag ber dig, snälla. - Förlåt.
Ansträng dig, snälla.
Okej.
Hon kommer att ha kul.
Leo!
Lilla flicka, gå ner!
Leo, sluta!
Vår stad kommer att se så härlig ut!
Du.
- Jag har din julklapp. - Behövdes inte.
Se upp!
Lucía!
Leo!
Låt bli...
Få den här dörren målad.
- Färg? - Ingen aning.
Se dig för, barn.
- Carlitos! - Är du okej?
Lilla flicka, är du okej?
Raring!
- Frun... - Jag är ledsen.
- Är du okej? - Leo.
Kocken.
Fru borgmästarinna, jag ber om ursäkt.
Oroa dig inte. Inget hände.
Du är alltid så snäll, och så stilig.
- Gör inte om det. - Ja...
- Är hon okej? - Ja, det är hon. Ska vi?
- Ja, hon är... - Ja.
- Tack. - Vi ses senare.
Nu går vi.
Ska jag hjälpa?
Nej, jag har min egen teknik.
Kom hit, raring.
Jag stänger...
Mamma!
Sov du inte, Leon?
Jag har något mycket viktigt att säga.
Vad hände, Leon?
Du ska inte vara ledsen, men vi måste åka.
- Varför? - För att
jag tror inte att killen är tomten,
och det här är inte Nordpolen.
Må inte dåligt, mamma, den mannen har lurat oss båda.
Men jag har en plan.
För säkerhets skull tycker jag att du inte ska kyssa honom igen,
eller nån annan man.
Jag tror att det är bäst om du alltid sover hos mig, varje natt.
- Du, Leon... - Mamma.
Jag tror att killen är Grinchen.
Jag känner att han försöker splittra oss och förstöra julen för alltid!
Jag önskar att Leo var lyckligast i världen.
Jag vet inte hur jag ska fixa detta. Har ingen aning.
Jag vet hur.
Berätta sanningen.
Nej.
- Förr eller senare får hon veta. - Det är för tidigt.
Lu, det här var en dålig idé från första början.
Du försökte inte ens. Det skulle uppenbarligen aldrig fungera.
Men oroa dig inte, jag säger sanningen i morgon.
STÄNGT
Tavo, en mörk öl, tack.
Kommer direkt. En mörk öl till... Serg?
Du ser konstig ut. Du har något...
Jag vet inte, du ser äldre ut, min vän.
Skål.
En dålig dag?
En dålig vecka?
En dålig månad?
Ett dåligt år?
Nej, faktiskt.
Det är nog mitt livs bästa år.
Okej, än sen?
Jag visste det, min gode Serg. Du är kär.
Vad trevligt, Serg.
Till sist! Så populär bland damerna,
du släpper inte in nån.
Var?
Vad menar du "var"? In i ditt hjärta.
Få se.
Vi har jobbat ihop i åratal, jag känner dig.
Vi vet att det är svårt för dig.
Så den här kvinnan är väldigt speciell.
Mycket. Det är hon.
Men jag vet inte vad som hände.
Varför vet du inte? Få höra.
Jag bjuder på ölen.
Jag vill imponera på hennes dotter, Leo,
- låtsas vara jultomten. - Det är därför du... Självklart.
Jag vet, säg inget, men ändå,
jag ansträngde mig inte. Jag gjorde inte mitt bästa.
Jag kunde inte ens uppfylla hennes dröm om att se snö.
- Jag krossade hennes lilla hjärta. - Nej då.
- Det gjorde jag. - Vet du vad?
Glöm ölen, jag ska hämta en mezcal.
Ja.
Jag tror att Lucía hade rätt.
Vårt förhållande gick bra,
i vår egen takt, långdistans.
Men jag drev på.
Jag drev på och ville ta det ett steg längre,
och jag gjorde fel.
Vet inte hur jag ska behandla Leo. Med henne är jag rädd
för jag vet att hon är det viktigaste för Lucía.
Jag vet inte var vi står.
Hur kan du inte veta?
Serg, innerst inne vet vi alltid. Skål.
Jag har aldrig känt så.
Vad menar du?
- Det här. - Säg det.
- Säg som det är! Äkta kärlek. - Det.
- Äkta... - Jag har aldrig känt äkta kärlek.
Där har vi det.
Jag vill ha allt med henne.
Att vara med Lucía är som...
...umami.
Umami är en av de fem smaker som tungan kan upptäcka.
Som salt?
Sött, bittert,
men umami upptäcktes senare.
Det är essensen av utsökthet.
Är det din åsikt?
Japanernas.
Det kan påverka varje smaklök.
Det dröjer kvar länge, och trots
att det är svårt att beskriva, är det bäst att bara säga
att det är utsökt.
Därför kan jag göra vad som helst.
- För din mami. - För Lucía.
Ja, för din mami.
Ja, för henne.
För Lucía.
Jag gör allt för att vi ska vara tillsammans.
Allt? Men vad tänker du göra?
Förvandla hela staden till Nordpolen...
Vad som helst?
Pojkar!
Vem vill hjälpa vår favoritkock
att reparera ett litet krossat hjärta med lite magi?
Vem knackar på så här dags?
Fru borgmästarinna.
Vi behöver din hjälp.
Alla ni?
God morgon, mitt lilla lejon.
Dags att vakna.
Är det redan morgon, mamma?
Det är det. Titta, solen skiner.
Vi måste prata.
Om jultomten.
Bjällerklang, bjällerklang, hör dess dinge-li-dång.
Mamma!
Vad är det, raring?
Det är tomten med sina nissar!
Var det det du tänkte säga, mamma?
Ja.
Säg: "Ho, ho, ho!"
Leo! Du har klarat provet!
Nordpolen skyddas av magiska krafter.
Här bor julens skatter.
Därför kan vi inte släppa in vem som helst.
Eller visa den riktiga Nordpolen.
Speciellt när det snart är fem dagar kvar till jul.
Nej.
Men jultomten hade rätt i allt han berättade om dig.
Och vad sa du till dem?
Sanningen, Leo.
Jag sa att du är magisk.
- Är jag det? - Helt.
Vi hyser inga tvivel.
Du är lika magisk som din mamma.
Vad har du där?
- Ja. - Vad är det?
KUPONG FÖR SPADAG
- Nej! - Låt oss skämma bort dig.
Tack!
Finns det ingen överraskning till mig?
Självklart finns det!
Vem är redo att besöka den riktiga Nordpolen?
- Nej, det kan det inte vara. - Vad är det?
Raring!
Rudolf!
Ja, Rodolfo var i trakten.
Jag trodde att han slutade.
Men magiska varelser kommer alltid tillbaka.
Jag vill besöka den riktiga Nordpolen!
Leo! Här är ett telepatiskt meddelande. Är du redo att ta emot det?
Ja.
Mottaget!
Och får jag veta vad jultomten sa?
Att vi måste blunda för att komma in på Nordpolen.
- Exakt. Är ni redo, tjejer? - Ja.
VÄLKOMMEN TILL NORDPOLEN
Tomten! Jultomten är här!
Tomten! Kolla!
Vi är här!
Hur gjorde du allt detta?
Med magi. Och hjälp från en massa folk.
Klart vi jobbar. Vi tar en bild.
- Ska jultomten ge oss en rundtur? - Ja.
NORDPOLEN
- Och jag då? - Mamma!
Bjud in mig till Nordpolen! Kom igen!
Jag vill åka.
Tomten! Kom!
Det här, till exempel. Vems är det?
- Det är ett lackmustak, som Leos stövlar. - Jag är inte klar än.
Okej.
Är du säker på att du vill göra det här?
Låt honom, mamma. Tomten älskar att flyga.
Han gillar höjder.
- Nej, tror inte det. - Visst gör han det.
Han flyger släden, klättrar i skorstenar,
älskar luften lika mycket som du, mamma.
Det gör jag.
Är du säker?
Dags att smaka på luften.
Så sant. Vi eldar på. Ett, två och...
Snyggt gjort!
Nordpolen är fantastisk!
Vänta tills du ser det bästa.
Finns det mer?
Hej! Vi har väntat på er.
Var är vi?
Detta är det berömda kakhuset.
Ett år ville du sätta ut ett på din balkong.
Du kom ihåg!
Hur skulle jag kunna glömma det?
Men kakor överlever inte utomhus i Mexico City.
- Du kom ihåg! - Allt.
- Ska vi? - Vi går.
Kom, raring.
Är det här en kaka?
- Nej. - Nej!
Raring, du kan inte äta den. Rör den inte.
Den ska respekteras som en utgrävning.
Det stämmer. Kakorna är mer än tusen år gamla.
Ja, de är som vårt jularv.
- Kan vi gå in? - Visst.
- Visst, ska vi? - Vi går.
Det här är det mest otroliga jag nånsin sett, mamma.
Titta.
Här, Leo, precis här,
det är här jag tar bilder med barn från hela världen.
Jag vet inte om jag har sagt det här, men jag är ditt största fan.
Allvarligt. Alla barn säger säkert det, men det är jag verkligen.
Jag tycker att du är bäst. Tack för att du är så fantastisk.
Vad är fantastiskt? Att jag har presenter till alla barn?
Ja, det är väldigt häftigt.
Men jag ville träffa dig av en annan orsak.
Det mest fantastiska du har gjort är att få mig att födas,
för det var min mammas julmirakel.
Tacka honom för att han fick mig att födas.
Kom igen, mamma! Kom ihåg att vi måste vara tacksamma.
Bra. Tack, Jultomten.
För vad?
För att...
Du förverkligade min dröm.
Mamma sa att jag föddes tack vare dig.
Nej, det var inte riktigt vad jag sa.
Jo. Jag är ett julmirakel.
Jag behövde ingen pappa, jag hade dig, Jultomten.
Dags för lite massage, visst?
- Vi går till spat. - Nej.
- Jo. - Nej.
Jag går. Hej då.
Varför har du inga barn?
Av många anledningar.
Jag trodde aldrig att det skulle vara möjligt.
Varför inte?
På grund av mitt jobb.
Mitt jobb är väldigt tidskrävande,
jag gillar det jag gör och så är det.
Vad mer?
När jag var liten...
...hade jag ingen vanlig familj.
Jag menar, en typisk familj.
En pappa, en mamma och allt.
Inte jag heller, men det är varken bättre eller sämre.
Det är bara vår lott i livet.
Du sa av många anledningar. Det var bara två.
Ja.
Jag ska berätta en hemlighet för dig.
Jag var aldrig kär i någon innan jag träffade din mamma.
Och känner du fortfarande så?
Om att skaffa barn.
Finns det inte åtminstone ett coolt barn som du gillar?
Kom hit.
Min Leo.
Det du gjorde var...
- ...fantastiskt. - Det var det.
Det var fantastiskt hur mycket de hjälpte oss.
Ja.
Du.
Tänker du berätta,
eller ska vi bara fortsätta spela dumma?
Nej, jag ska berätta.
Jag minns det som om det var i går.
Leo måste ha varit liten,
ungefär tre år gammal, och vi var på julmiddag.
Hon stirrade på en liten flicka som var där med sin pappa.
Hon kom till mig, tryckte sina händer mot mina kinder
och frågade vem hennes pappa var.
Sa du att det var tomten?
- Självklart inte. - Jag skämtade inte.
Så klart inte! Hur kan du tro det?
Jag sa till henne att
inte alla familjer i universum består av en mamma och en pappa.
Jag sa att med oss var det bara hon och jag,
och det är därför vi var unika, speciella.
Jag kunde inte säga att jag inte ens kom ihåg hennes pappas namn.
Så, så bra jag kunde...
...förklarade jag att hon var den största gåvan universum hade gett mig.
Och hon frågade
om tomten hade skickat henne till mig...
...och det var lätt för mig att säga ja.
Att hon var ett julmirakel. Att min största önskan hade uppfyllts.
Min mamma hade precis gått bort och vi var båda förkrossade.
Varje natt, innan hon skulle sova, fick hon mig att lova...
...att jag inte skulle lämna henne.
Och att det alltid skulle vara bara hon och jag...
...inför världen och mot världen.
Lu, jag...
Jag har verkligen ingen aning om hur det är att vara mamma.
Och jag kan bara gissa hur svårt det måste vara att göra det själv.
Men jag är säker på en sak,
allt du gör för Leo
är ett bevis på den villkorslösa kärlek du känner för henne.
Ja.
Och du gör ett fantastiskt jobb.
Menar du det?
Hon växer upp och vet att du kommer att vara vid hennes sida,
oavsett vad,
alltid för henne.
Det här ser ut som en låda och inte en...
Jag vill göra det här. Det vore så roligt.
Ser du? Jag älskar det.
Det är inte sant.
- Mjöl som snö! - Mjöl!
- Mjöl är nyckeln. - Mer mjöl!
- Hur strör man mjöl? - Som snö!
MEDDELANDEN FRÅN JOBBET
- Här, ta lite. - Ja, för min.
Buñuelos?
Nej, älskling. Håll i dig, för du kommer inte att tro det.
Vi bakar ett matcha brioche-bröd. Jag pratar inte franska.
Nej, i dag ska vi ha kul,
och göra galna familjesaker.
Så är du redo att uppleva nya juläventyr?
Kan vi göra roliga saker som inte handlar om julen?
Din tur, Leon.
Den jag ville ha!
Din tur.
Pass.
Nej, det får du inte göra.
- Så, jag tar en? - Visst.
Igen?
Kan du inte ta poäng med alla du har där?
Det är bara så...
Det är en strategi.
I grund och botten.
Vad? Du har många jokrar.
Varför kan du inte ta poäng?
Vet inte Tomten hur man spelar Rummy?
Nej, det gör jag inte.
Jag kan inte tro det. Ska vi spela något annat?
Charader, kanske? Guess Who?
Candy Land!
Uno, kort?
Jag kan inte något av de spel du nämnde.
- Har aldrig spelat något. - Otroligt.
Jag är enda barnet. Inga kusiner.
Mina morföräldrar spelade aldrig...
Det är första gången jag upplever detta.
Att jag känner mig som en del av en familj.
- Jultomten. Vi kan lära dig. - Ja!
Vilka är jokrarna?
Dessa!
Självklart!
Många tror att hemligheten ligger i fluffigheten,
men det är inte det.
Det viktigaste är temperaturen,
- och tiden. - Tiden.
- Är de klara? - Inte än.
Jag varnade för att jag, för min enda dåliga maträtt,
också har en teknik.
- Nu? - Nej.
Inte än.
Nästan. Redo?
Och nu, försiktigt så att du inte bränner dig,
lägger vi den i mitten av tortillan.
Rör den inte.
- Så där. Vi tar ut pinnen. - Så där, ja.
Vi tar ut pinnen.
Och vi rullar tortillan.
Så!
Nu kommer det viktiga. Vet du vad det är?
- Vad? - Att äta den.
Det här är den bästa äckliga rätten.
Var lärde du dig marshmallow-quesadillas?
I mitt tidigare liv.
Innan du var jultomten?
Något sånt.
Kan du berätta om det?
Det är okej om det inte handlar om Nordpolen.
Eller magi. Eller om att vara jultomten.
Första tassen.
Ta hit din andra tass nu.
Är det svårt för dig, mamma?
Vad, raring?
Att ha jultomten som pojkvän.
När du inte visste var det svårare för mig.
Var du rädd för att berätta för mig?
Varför?
Det har alltid bara varit du och jag.
- Mot världen. - Ja!
Med honom kan det nog bli ett lag med tre.
Menar du det?
Verkligen?
Tror du att tomten skulle lämna Nordpolen och stanna hos oss?
Jag vet inte.
- Vi kan fråga honom. - Vill du det?
Men vill du det...
...för han är jultomten?
Nej.
Varför då?
För du skrattar mer när du är med honom.
- Mamma, ser jag ut som jultomten? - Ja.
Det kallas magisk genetik.
Ska vi?
Nej! Jag kommer ikapp dig, Leo.
- Jag hjälper dig. - Tryck. Där.
Läget? Hur är det?
Vi är på semester, och täckningen är ganska dålig.
Ja, Alejandro berättade lite för mig.
Ja.
Vad är det?
Nej, det vill jag gärna. Visst.
Jag skickar allt i dag. Vi kan prata om det på måndag.
Bra. Utmärkt.
Vad vann vi?
- Min restaurang! - Va?
- Jo! - Du skämtar!
Grattis!
Ja, adjö till denna plats.
Investerarna vill öppna en restaurang med mig.
- Grattis. Du förtjänar det! - Tack.
Ja.
- Jag måste åka nu. - Vart?
- Stan, för att träffa investerarna. - Ska de öppna där?
Jag frågade inte. De gillar Ensenada,
men det spelar väl ingen roll?
Åker jag nu kommer jag dit i gryningen, innan marknaden öppnar...
Inga problem, visst? Ni kan flyga tillbaka i morgon.
Vi gör så, ja. Då ses vi i stan.
Du försvinner när jag håller på att bryta ihop.
Familjegrejen skulle inte funka ändå. Ring mig, det är viktigt.
Jag hatar julen.
Jag också.
Är inte du...
Extraknäck.
Ska vi ta ett starkt glas?
Vad är det?
Alkohol.
Kanske är det en dum fråga, men det här med
mänskliga relationer är uppenbarligen inte min starka sida.
Men varför är det ett problem för dig att de kommer överens?
Därför att...
Leo får inte komma nära en person som
plötsligt kan försvinna...
...från våra liv.
Välkommen!
De ska tända trädet.
Det ska de. Och jag vill absolut inte missa det.
Och min mamma?
Lucía. Jag gillar dig.
- Men du saknar optimism. - Det gör jag inte.
Hoppas på det bästa och förbered dig på det värsta.
Va?
Vill du lägga till något? Eller skvallrar du bara?
Det är bra att förbereda sig,
men hemligheten är att leva, tror jag.
Mina medborgare!
Det är en ära för mig att be Papá Noel,
välkänd i hela världen som...
Jultomten!
- Älskar dig! - Älskar dig mer!
Att be honom att vara snäll nog
att tända vårt träd,
som, ärligt talat,
är det bästa träd vi nånsin haft.
Och allt är tack vare dig.
Jultomten!
Varsågod, lilla Leon.
Lys upp julen.
Tio, nio, åtta, sju, sex,
fem, fyra, tre, två, ett!
Jag är inte försäkrad!
Jag är ledsen!
Tack.
Du åkte inte.
Vad vore julen utan jultomten?
Men jag måste åka imorgon.
Jag måste skydda Leo.
Från vad?
Från dig.
- Du kan såra henne mycket. - Jag?
Eller du?
Du vet inte hur svårt det är att vara ensamstående mamma.
Och vad som krävs för att vara en familj.
- Man gör misstag så klart. - Jag vet.
- Och jag prioriterar alltid Leo. - Jag vet.
Jag var så självisk när jag lät dig komma nära,
och nu får Leo betala för min...
Att söka sin egen lycka
är inte själviskt, för om du mår bra så mår hon bra.
Du måste också göra saker för dig själv.
Som du gör?
Du tänker bara på dig själv.
För Leo är julen den viktigaste kvällen på året,
och du förstörde det genom att åka.
Det är inte mitt fel att du har fått henne tro att hon är ett julmirakel,
en gåva från jultomten.
Du har rätt.
Jag har gjort många misstag,
och jag tänker inte ljuga för henne igen.
Leon?
- Får jag komma in i tältet? - Nej!
Får jag förklara?
Jag är inget julmirakel,
det var min pappa som inte ville ha mig.
Jag ville aldrig såra dig.
Tvärtom.
Jag älskar dig mer än allt annat.
Leon.
Kan jag göra något för att du ska må bättre?
Vi åker hem!
Okej.
Jag fattar inte att ni åker så här.
Leo glömmer detta om ett tag.
Ett tag?
Ja. Och vi måste fortsätta prata.
Du förstår inte att hon förlorade sin största illusion
och all tillit till sin mamma.
Lu, jag tror att du överdriver.
Du känner att det inte går att lösa det här...
Du vet inte alls vad jag känner...
...för Leo är inte din dotter.
Innerst inne visste jag att det var ett misstag.
- Förlåt att jag drog in dig. - Ett misstag?
Förklara vad du menar för nu...
Vad var misstaget, att du ljög för din dotter?
Eller vår relation?
Förlåt mig.
Förlåt mig, Sergio, men det här är bättre för alla.
Snälla, Lu, gör inte det här mot oss.
- "Oss"? - Oss.
Det här är din livs chans, ditt drömjobb,
du kan öppna din egen restaurang var du vill.
Visst. Jag förstår nu.
Det är inte så att Leo inte tror på magi längre.
Det är du som aldrig har trott.
Ett ögonblick!
Bara en sekund.
Visste du att varje snöflinga är unik?
Ingen är den andra lik.
Alla är speciella, precis som du.
Jag vet att jag gjorde dig besviken men...
Jag ville tacka dig
för att jag fick lära känna dig.
Och vet du vad?
Du...
...är julens magi, mitt lilla lejon.
Kliv på, älskling.
Vill du ha något att äta?
Är du inte törstig?
Vill du hellre vara ensam, Leon?
När ska du prata med mig igen?
Att ljuga är fel.
Men värre är att säga att du gör saker för mig
när sanningen är att du är rädd.
Men jag har gjort allt för dig.
Du säger att vi måste veta vad vi känner och säga det.
Varför lär du mig saker du själv inte gör?
Du har rätt.
Förlåter du mig?
Jag vet inte när du blev så stor.
Raring. Du ser underbar ut.
Du, inte så mycket.
Du har gråtit.
Det är bara mina allergier.
Du hade inga allergier på Nordpolen.
Det hade jag inte.
Men jag sminkar mig, så ser jag bra ut.
Vad trevligt att ni är här. Kom in.
Har du sett...
...den andra?
Lu!
- Vad? - Har du sett den andra?
Här är han.
Emilio!
Det är Nicolás!
Din dotter är mer helikoptermamma än du.
- Lu! Några nyheter? - Va?
Kommer du inte ihåg Chepina?
Nej, det gör jag inte.
Hur kan du inte komma ihåg henne?
Hon är en ensamstående mamma, precis som du.
Hon går i en stödgrupp. Går du också?
Nej, de grupperna är inget för mig.
Jag säger åt henne att skicka informationen via Facebook.
Hur kan hon hitta dig?
Hon säger att det är allergier, men hon slutar inte gråta.
Och varför tror du att hon har allergi?
Ja.
Lucía Ruiz Pliego.
Ja, skriv som det låter.
Luci, Chepina hittar dig inte på Facebook.
Säg åt henne att inte oroa sig, jag hittar henne.
Chepina Rosas.
Hennes efternamn är Rosas, glöm inte!
Gå!
Jag ska träffa jultomten.
Vad sa jag om köket? Vi går inte in i köket.
Har du sett Leo?
- Nej. - Och Pía?
- Kocken. - Sergio Sánchez.
Indigo-restaurangen är endast för vuxna.
Jag vill inte äta. Kan du ge detta till Sergio?
Snälla, det är jul.
Okej.
Nej.
Du har samma min som din syster har när hon vet...
Att du ljuger.
Jag vet verkligen inte.
Berätta var min dotter och syster är,
annars har vi ett stort problem.
Okej.
- God jul. - God jul!
Förlåt att jag stör.
Sergio.
Vad gör du här?
Du sa en dag att det enda
som skrämde dig mer än ett krossat hjärta var två krossade hjärtan.
Och jag sa att jag var höjdrädd.
När vi började dejta
visste jag inte riktigt vad det betydde.
Men så träffade jag någon...
En väldigt speciell person...
...som fick mig att inse att
det jag är mest rädd för nu
är tre krossade hjärtan.
"Kära jultomten, jag vet inte om jag har tid att skriva ett julbrev till,
"eller om du kan se det här som ett tillägg till det förra...
"Mamma lärde mig att ord inte behöver ett 'H'.
"Sen jag träffade dig har mina önskemål förändrats.
"Jag vill fortfarande ha en skateboard,
"men det kan vänta till nästa jul.
"Innan det vill jag be om en annan sak.
"Jag vill se min mamma glad.
"Så allt jag önskar mig till jul är,
"om du och mamma vill det också,
"att vi ska vara en familj."
Du behöver inte bestämma dig nu.
Ta tid på dig, jag...
...jag finns här.
Sergio, vänta!
Mina mostrar tog med merengón från Veracruz,
och du har aldrig provat det.
Du kanske borde stanna och prova det.
Och du kanske också vill stanna...
...hos mig resten av ditt liv?
För du gör mig lycklig.
Och det bästa jag kan ge min dotter...
...är en glad mamma.
Och det gör du väldigt bra.
Förlåt mig, för allt.
Tack för att du gav oss en ny chans.
Jag behöver inte tid.
Vad säger du?
Som jag har förstått så finns det ingen eld utan luft. Visst?
Mamma, snöar det?
Det här är den bästa julen nånsin!
Tack, Jultomten!
Nej, det här är Sergio, min pojkvän.
Hej, trevligt att träffas, Leo.
Hej, Sergio.
Hjärtat.
Chepina, glöm det. Lägg inte till henne i gruppen.
Undertexter: Johan Sjöbom
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir