Downloaded from YTS.MX
Filmen inneholder beskrivelser av seksuelle overgrep mot mindreårige
Official YIFY movies site: YTS.MX
som kan virke forstyrrende.
Verdiene til Boy Scouts of America var å gi unge menn en rolle i livet.
Det var annerledes. Det var veiledende.
Jeg syntes speiding var fantastisk. Det gjorde jeg.
Det var Norman Rockwell. Det var mamma, pappa og eplepai.
Memorial Day-parader
hvor speiderne holdt flagget.
Det var Amerika og patriotisme.
Det betydde noe å være speider.
Det ble den største ungdomsklubben i Amerika,
kanskje verdens mest berømte ungdomsklubb.
Speiderloven sier at du skal være pålitelig, lojal, hjelpsom,
vennlig, høflig, snill, lydig,
munter, driftig, modig, ren og ærbødig.
Sette opp telt, tenne bål,
lage mat over åpen ild og fortelle historier.
Lære å klare seg selv,
lære å lage mat og sette opp en leirplass,
lære å identifisere planter, særlig giftsumak.
Du drar på sommerleir og lærer å skyte med rifle,
du lærer bueskyting, hvordan man bygger en taubro,
og du lærer livreddende førstehjelp.
For meg representerte Boy Scouts det beste fra Amerika.
Men Boy Scouts hadde en skitten liten hemmelighet.
Alt var bare et dekke
for å skjule en veldig farlig organisasjon.
I dag har Boy Scouts of America,
en av landets største ungdomsorganisasjoner,
søkt om konkursbeskyttelse.
Speiderne står overfor en rekke søksmål fra menn som hevder seksuelt misbruk
av troppsledere og andre ledere fra mange tiår tilbake.
Mer enn 82 000 påståtte ofre som spenner over generasjoner.
Folk må forstå hva som skjedde.
Oppgjørets dag for Boy Scouts of America.
En amerikansk institusjon i opprør.
Boy Scouts of America søker om konkursbegjæring.
Dette er historiens største sak som omhandler seksuelt misbruk
knyttet til én organisasjon.
Større enn andre ungdomsorganisasjoner,
større enn den katolske kirke, større enn Southern Baptist Church.
De vil vite hva som skjedde. De vil at sannheten skal frem.
De vil vite hvem som visste hva,
når de visste det og hvorfor dette skjedde.
De vil ikke se ondskapen som lurer i øynene.
Det er kreft i Boy Scouts.
Jeg holdt det hemmelig, selv etter alt som skjedde.
Jeg sa det aldri til noen.
Ikke engang mine egne barn.
Jeg fikk melding fra et av barna mine, som sa: "Jeg er stolt av det du gjør.
Jeg vet at det ikke er lett, men jeg er stolt av deg."
Dette er en menneskerettighetsbevegelse for barn
mot en av verdens største gjerningsmenn, Boy Scouts of America.
KAN BOY SCOUTS OVERLEVE ANKLAGENE OM MISBRUK?
Jeg bryr meg ikke om hele tempelet raser ned på alle.
Dette er ikke akseptabelt. Det er en vederstyggelighet.
ALLTID BEREDT: SKANDALEN I BOY SCOUTS OF AMERICA
POLITISTASJONEN I PLANO
Jeg heter Mike og er tidligere etterforsker i Plano PD.
Jeg ble etterforsker og medlem av SWAT-teamet i 86.
Jeg etterforsket forbrytelser mot barn.
-Hallo. -Hei.
Dette er et familierom hvor politiets etterforskere
eller advokaten til et offer, barn eller tenåring som har opplevd
misbruk eller seksuelt misbruk, snakker med og intervjuer dem.
Hele dette området brukes av alle politiets avdelinger.
Vi har fokus på sensitiv og traumeinformert omsorg
som vi gir familier og ofre etter de har opplevd
det som for mange er den verste opplevelsen i livet.
I 16 år etterforsket jeg kun seksuelt misbruk av barn.
Jeg har intervjuet mange barn i ulike aldre,
avhørt mange gjerningsmenn, snakket med foreldre,
vært på mange åsteder
og jobbet med føderale og nasjonale saker med to forskjellige administrasjoner.
Før vi går inn på det som skjedde, start med når du ble hyret av Boy Scouts.
Du var sikkerhetsdirektør ved det nasjonale hovedkvarteret.
Hvorfor takket du ja til jobben?
Når folk spør om det, sier jeg alltid:
"Vil du ha sannheten eller det jeg ble bedt om å si?"
Jeg skal si sannheten.
-Jeg vil vite begge deler. -Ok.
Jeg skal fortelle deg sannheten.
JOHNSON UTNEVNT SOM SIKKERHETSDIREKTØR
Da jeg startet som sikkerhetsansvarlig for Boy Scouts of America i 2010,
gledet jeg meg. Jeg var gira.
Jeg var litt engstelig, for hva er det?
Stillingen var den første av sitt slag for en større ungdomsorganisasjon,
særlig for en med min bakgrunn og kompetanse.
Jeg trodde jeg skulle jobbe for å beskytte barn i en stor institusjon.
Både på nasjonalt nivå og rådsnivå har Boy Scouts fokus på merkevaren.
Det er en flott merkevare.
Boy Scouts fremkaller bilder av parader, eplepai
og det amerikanske flagget.
De vil ikke ha noe negativt knyttet til merkevaren.
Jeg kom inn og sa: "Vi er en høyrisiko-organisasjon"
som et diskusjonstema, for sånn er det.
"Hva kan vi gjøre for å beskytte barna?"
Det er en ungdomsorganisasjon.
Det er Boy Scouts of America. Man har ikke et valg.
Man må være helt uklanderlige når det gjelder noe så grunnleggende.
Hva ba de deg om å si?
At Boy Scouts of America er trygt. At det er gullstandarden.
Boy Scouts of America har en streng screeningprosess.
De utfører bakgrunnssjekk av alle ledere.
At programmet for ungdomsbeskyttelse er betydelig bedre
enn andre programmer i andre ungdomsorganisasjoner.
Du skulle skildre et sikkerhetsimage.
-Markedsføre et sikkerhetsimage. -Det var ikke det du så.
Det var overhodet ikke det.
Jeg ble klar over at de ikke fortalte meg alt.
De holdt tilbake informasjon.
FORFATTER AV "SCOUT'S HONOR"
Jeg snublet over historien av nysgjerrighet som reporter.
BSA-notater
Jeg hadde lest en artikkel i New York Times på 80-tallet
om en speiderleder som ble dømt for misbruk av speidere.
Jeg klippet den ut og la den i idéfilen alle reportere har,
og så glemte jeg den.
Mange år senere jobbet jeg i Washington
og leste i min egen avis om en rettssak i Virginia
hvor en som hadde blitt misbrukt av en speiderleder hadde saksøkt dem.
Som en del av det søksmålet
måtte Boy Scouts gi guttens advokat
konfidensielle filer om personer som ble kastet ut
grunnet påstått barnemishandling.
REGISTRERING OG INNMELDING
Og jeg sa: "Jøss".
SUSPENDERT ELLER AVVIST AV FØLGENDE GRUNNER:
Jeg dro til Virginia med én notatblokk for å se på filene.
Jeg tenkte å bruke noen timer der. Jeg tok notater.
Jeg innså fort at det var mye mer informasjon der enn forventet.
Jeg ble sjokkert da jeg åpnet filene.
ADVAR MOT DENNE MANNEN
Dette er fra Scouting i 1923. Jeg har aldri sett dette.
Dette er sider fra bladet Scouting på 1920-tallet,
hvor speiderne har skrevet om folk som har blitt kastet ut.
Overskriften er: "Advar mot denne mannen."
"Advarsel." Jøss.
De konfidensielle filene startet i England i begynnelsen.
Etter Speiderne ble stiftet i England i 1908,
innså man at de hadde et problem,
fordi speiding har alltid tiltrukket menn som liker gutter.
De måtte holde dem ute og sørge for at ingen snakket om det.
Denne innsatsen startet i England
da de måtte kaste ut legen
fra verdens aller første speiderleir for gutter.
I USA opprettet de den såkalte Red Flag-listen.
De snakket om Red Flag-listen i en Times-artikkel i 1935.
Denne Red Flag-listen i USA
utviklet seg til en liste over uskikkede frivillige.
Speiderne kaller det konfidensielle filer med god grunn,
for de ville holde alt konfidensielt.
De ble kalt "perversjonsfilene".
PERVERSJONSFILENE
På den tiden visste vi ikke hvor mange det var.
Jeg hadde de 231 originalfilene,
og jeg supplerte med min egen informasjon.
Filene var så sensitive at Boy Scouts gjorde alt for å sørge for
at foreldre og andre speiderledere ikke så dem.
De var innelåst på hovedkvarteret.
De visste hvor sensitivt det var.
Boy Scouts visste at hvis produktet skulle selge godt,
måtte de ha høy integritet blant Boy Scouts-lederne.
Foreldre var overbevist om at når gutten din blir med i Boy Scouts,
blir de underlagt ansvarlige menn,
ærlige menn, menn med høy integritet.
Gutten din var ikke bare trygg, de var også gode forbilder for barnet.
Jeg tror det var strategisk.
De ville ikke åpne det,
fordi om det ble prat om overgrep innen speiding,
kunne foreldre og sponsorer bli skremt. Det ville de unngå.
Programmet tjente penger. De hadde mange speidere.
Jeg snakket med Boy Scouts-ledere
om det jeg hadde oppdaget, og jeg ga den informasjonen.
Jeg visste ting om misbruk innen speiding som alle hevdet at de ikke visste.
Jeg visste om tallene og mønstrene.
Jeg visste hvor sårbarhetene var.
De var naive når det gjaldt overgrep, og de hadde en produktdefekt de overså.
Organisasjonen var bygd opp slik at misbrukere kunne komme inn,
misbruke barn og slippe unna.
Da jeg skrev artikkelen og sa at det var 400 tilfeller,
sa folk at jeg blåste opp saken.
At det ikke var så mange.
Jeg fikk sinte brev fra folk som sa:
"Du sverter Boy Scouts over et lite problem."
Flere brukte det ordet.
"Hvordan våger du? Du prøver å ødelegge organisasjonen."
Du måtte tåle å bli kritisert
om du ville anklage Boy Scouts,
fordi du anklaget en respektert samfunnsleder
for det mange så på som den verste mulige forbrytelsen.
Men det er en sannhet der,
og selv om den er ubehagelig, så må sannheten frem.
Jeg bidro til at filene ble offentliggjort.
Filene fortalte en utrolig historie hver for seg,
men sammen fortalte de en annen historie.
BESETTELSE OVER SPEIDERASSISTENT
Jeg har et eksempel.
Det var ikke uvanlig at ledere kom inn i Boy Scouts etter et forbud.
Thomas Hacker hadde base i Illinois.
Troppen vår dro på mange campingturer.
Da var han bare en hyggelig fyr som viste interesse for meg
og ville bli kjent med meg.
Først ble han ble leder, og så ble han troppsleder.
Han var diakon i kirken.
Han var en autoritær person i oppveksten min.
Det var ikke før tidlig i 40-årene
jeg innså at jeg var et offer som ikke hadde gjort noe galt.
At jeg ikke burde visst bedre som tiåring.
At jeg som elleve- eller tolvåring
burde ha skjønt hva han drev med.
At jeg som 13- eller 14-åring burde ha sagt noe.
Berøringen skjedde på alle campingturer.
Det var seks til åtte barn der, og alle hadde buksene nede.
Det var en tøff samtale. Jeg sa ikke stort til foreldrene mine.
Jeg sa det de måtte høre, men jeg gikk ikke inn på detaljer.
Jeg følte bare…
Du…
Du tok fra meg barndommen min.
Du tok fra meg oppveksten min.
Jeg var så sint.
Jeg var dårlig på å kontrollere temperamentet mitt.
Jeg var frustrert og…
…slo hull i veggen.
Eagle Scout er Boy Scouts høyeste utmerkelse.
Det er en stor prestasjon.
Det avholdes en stor seremoni, av og til høytidelig.
En rangsperson, senator
eller ordføreren kommer og holder tale.
Han er der og ser på.
Hvordan tar du denne seremonien og knytter den sammen
med misbruket som foregår rett under nesen vår?
Jeg vil fjerne stigmaet rundt det at gutter er ofre.
Samme hva folk sier, er det fortsatt et stigma
knyttet til gutter som ofre for misbruk fra en mann.
Jeg vil fjerne stigmaet, for det er ikke guttens feil.
En speiderleder har blitt fengslet med kausjon satt til 500 000 dollar
for seksuelt overgrep mot tre gutter i troppen.
Thomas Hacker er tiltalt for fem tilfeller av grovt seksuelt overgrep.
Guttene var med i en speidertropp i Oak Lawn.
Hacker begynte å jobbe som troppsleder for åtte år siden.
Hacker sto nevnt i IV-filene.
Da han ble oppdaget på den tiden,
var han den mest produktive pedofilen
i Amerikas historie, kanskje i verdenshistorien.
Han hadde misbrukt hundrevis av gutter.
Og de visste det.
Og de visste at han brukte organisasjonen til å gjøre det.
Han misbrukte barn, ble tatt og sa: "Jeg skal skaffe hjelp."
"Ikke anmeld meg. Jeg drar." Og han forsvant.
Han flyttet til en ny by eller gruppe.
Det var seksuelt, oral, anal,
seksuelt misbruk ved mange anledninger for mange av dem,
i gruppemiljøer.
Omfanget av varsler som speiderorganisasjonen hadde fått
om hans tilbøyelighet til å misbruke gutter, var enormt.
BURBANK-POLITIET
Jeg hadde aldri avhørt en seriepedofil, og visste ikke hva jeg kunne forvente.
Spørsmålet mitt var: "Hvorfor valgte du Boy Scouts?"
Han sa: "Fordi de gjorde det så enkelt."
De gjorde ingenting for å forhindre ham.
Han visste det og utnyttet det.
BESKYTTET HACKER I FRYKT FOR SKANDALE
KRAV
Vi representerer 4000 ofre.
Det jeg har lært av konkursen
og de andre klientene jeg representerer, er at det er mange som Hacker.
Det er flere som har unngått å bli tatt.
Det krever mot å stå frem, og de har…
Jeg…
Jeg er stolt av alle sammen.
Det er ikke lett, og du bekymrer deg…
Byrden jeg bærer på
er at jeg kan skuffe dem, og det vil jeg ikke.
"Seksuelle overgrep." De to ordene er forstyrrende.
Det er lett å si.
Folk er ukomfortable med misbruk.
Ingen vil se for seg at de unge mennene, nå voksne,
som er en del av rettssaken hadde sex med menn i biler,
i telt, hjemme hos dem.
Jeg prøver ikke å egge til noe, men det er det overgrep er.
Vi snakker om menn som har opplevd voksne aktiviteter
som barn i speiderprogrammet, og hvem kan de snakke med?
De sliter fortsatt med opplevelsene
og har sine egne demoner på grunn av det som skjedde.
Jeg heter Douglas Kennedy, men jeg kalles Doug.
Faren min døde av kreft da jeg var 13 måneder gammel.
Jeg kjente ham aldri. Moren min giftet seg aldri igjen.
På den tiden var det ikke så vanlig å være eneforsørger.
Mange dager visste vi ikke
hvor neste måltid kom fra, men vi var stolte.
Moren min fikk meg involvert
i YMCA, og jeg jobbet på en YMCA-sommerleir.
Rundt samme tid var jeg ganske aktiv i Boy Scouts.
Det var meningsfylt for meg.
Speiderbevegelsen som helhet var gøy og jeg følte at formålet var riktig.
Jeg er sitert i Boys' Life. "'Dekk bordet til lunsj.
Burgerne er ferdige om tre minutter', ropte Kennedy."
Det er bilde av meg.
Jeg ser fremdeles vinduet.
Hytta hadde en veranda.
Den nakne lyspæren lyste. Jeg la meg til å sove som vanlig.
Jeg våknet midt på natten,
og lederen for leiren hadde
tatt av meg soveposen.
Han hadde dratt ned shortsen min.
Og hodet hans var nede ved skrittet mitt,
og beina hans var rundt hodet mitt,
og han var naken.
Beina rundt hodet, så jeg kunne ikke røre meg.
Han var større enn meg, tettbygd og sterk.
Jeg husker at jeg tenkte: "Hva skjer?"
Som om det var en vits eller noe sånt.
Så innså jeg at han hadde meg i munnen.
Jeg prøvde å fjerne beina hans, men jeg greide det ikke.
Det handler alltid om makt. Det er en maktdynamikk.
Han vet at han har makten over meg. Han er arbeidsgiveren min.
Han skaffer mat på bordet, og moren min stoler på ham.
Alle kommer til å tro på ham.
Hvis jeg hadde sagt noe, ville jeg blitt sendt hjem.
Du tar avstand fra det. Det er som om du ser på deg selv.
Det er en mekanisme som sier: "Noe grusomt skjer med deg,
men vi tenker på noe annet."
Du tar avstand fra det fysiske.
Men det som skjedde
tok fra meg noe.
Det føltes som en evighet. Jeg glemmer det aldri.
Christopher Haywood.
Jeg vokste opp sør i Chicago.
Misbruket mitt varte i ni år.
Det fortsatte til jeg fylte 18 år.
Han sa til meg: "Ingen vil tro deg. Du er et barn.
Folk vil tro på det jeg sier."
Det er noe jeg aldri har glemt.
Han truet også med å gjøre noe mot familien min.
Han nevnte moren min og søstrene mine.
Han brukte til og med ordet "drepe".
Når du hører det som barn, ødelegger det psyken din.
Jeg lot være å si noe for å beskytte alle sammen.
Han var en eldre speider som hadde plaget folk.
Jeg prøvde å si: "Kan du gå? Jeg vil ikke være her."
Da dro han frem en kniv.
Jeg prøvde å dytte ham bort, og da stakk han meg her med kniven.
Den gikk så vidt gjennom, men det var nok. Jeg var maktesløs.
Mens han forgrep seg på meg, sa han:
"Du er ingenting, og du blir aldri noe."
Skammen ble min, og den er der ennå.
Når noe går galt, bekrefter det
noe jeg alltid har visst: Jeg er ingenting, og jeg blir aldri noe.
Det er overgrepenes feil.
Misbruket skjedde et par hundre meter fra moren min, faren min
og hundrevis, om ikke tusenvis, av speidere og foreldre. Så nære var det.
Byrden ble for mye.
Jeg taklet det ikke.
Siste år på college klatret jeg til topps
i en av forskningsbyggene på campus.
Jeg pleide å snike meg inn der ofte, og det var…
Jeg hadde fin utsikt over byen. Mens jeg var der oppe,
ville jeg hoppe.
Jeg prøvde å overbevise meg selv om å gjøre det, men jeg hadde ikke
styrke nok til å gjøre det.
Jeg så på klokken min, og det var denne jeg hadde på.
Klokka var 12.32.
Jeg prøvde å lure meg selv til å gjøre det.
Jeg sa: "Når den blir 12.33, gjør jeg det bare.
Det blir ikke mitt valg. Det skjer bare der og da."
Jeg tok av meg klokken og prøvde å ta motet til meg,
slo hånden i veggen og prøvde å…
Jeg vet ikke, finne en måte å gjøre det på.
Så ødela jeg klokken. Den ble aldri 12.33.
Interessant historie om bildet av meg som Cub Scout.
Moren min døde og faren min hadde allerede dødd,
og vi måtte pakke sammen alt
og sette det på et lager for å selge huset vårt.
Flere år senere, en måned før jeg begynte hos Boy Scouts of America,
dro jeg til lageret.
Jeg visste at teppene var i et skap. Jeg åpnet det
og dro frem et av teppene. Mellom teppene
fant jeg det bildet, som jeg aldri hadde sett før.
Det føltes som om det hele var skjebnebestemt,
og det var meningen.
Da jeg startet i jobben trodde jeg
at jeg ville bli informert om det jeg måtte vite:
"Her er bunken. Du må lese gjennom alt.
Dette er historien vår, hva vi gjør og hvorfor."
Pulten var helt tom.
Jeg gikk til sjefen min, visepresidenten Jim Terry,
og sa: "Finnes det et dokument med retningslinjer?"
Han sa: "Ikke meg kjent."
Jeg kontaktet en kollega hos CDC.
Hun jobber med forebygging av vold.
Jeg sa: "Finnes det faste retningslinjer for ungdomsorganisasjoner?"
Hun sa: "Ja, Boy Scouts var med på utformingen. Hva?
Hun sendte meg dokumentet.
Jeg leste det så snart jeg fikk det.
Jeg så på deltakerlisten bakerst.
Det andre eller tredje navnet var James Terry, Boy Scouts of America.
Jeg tok dokumentet…
De sa at de ikke hadde det.
Hadde ikke hørt om det. Jeg tok med meg boka.
Det var ei bok.
"Jim, kan du forklare dette?"
Han sa bare: "Jeg var ikke med på det.
Det var Doug Smith, men de brukte navnet mitt."
"Visste du om den?" "Ja, jeg visste om den".
"Hvem er Doug Smith?"
Han jobbet ved det nasjonale hovedkontoret
i Irving, og han hadde blitt arrestert for barnepornografi.
"Unnskyld meg? Hva?"
Vi har utarbeidet materialer
for å bistå lokale råd og enheter
med å tilby trygge barneprogrammer.
Under hvilke omstendigheter sluttet du å jobbe for BSA?
Jeg leverte oppsigelsen etter politiet kom hjem til meg.
Føderal barnepornoaksjon. Sendt i fengsel.
Jeg var ansvarlig for barnas sikkerhet. De sa ingenting om ham.
De holdt tilbake informasjon.
Hvordan skal jeg beskytte barna i organisasjonen
om jeg ikke har tilgang til info om barna i organisasjonen?
Det var vel en avgjørelse de tok innad i organisasjonen.
For at jeg skal finne ut av hva retningslinjene og prosedyrene er,
må jeg ha tilgang til informasjonen.
Frustrasjonen min var at jeg gikk inn i enkelte møter
og også til den juridiske direktøren,
fordi jeg rapporterte til ham.
JURIDISK DIREKTØR
Jeg var juridisk direktør for BSA.
Jeg hadde ansvar for beskyttelse og medlemskapsstandarder,
frem til et punkt under konkursbegjæringen.
Jeg startet som barn og gikk gjennom nivåene. Jeg er Eagle Scout.
Da sønnen min ble gammel nok, ble han speiderleder og troppsleder.
Vi er et mikrokosmos i samfunnet vårt.
Hvis vi og vårt samfunn hadde et problem, hadde mange institusjoner samme problem.
Vi hadde tilfeldigvis de dypeste lommene.
Vi var villige til å forplikte oss
til å gjøre det godt igjen og be om unnskyldning
for å gjøre vårt beste for å beskytte barna
og kompensere for ofrene,
og så videreføre formålet.
Mange av de overlevende er tydelige.
Speiding bør fortsette på grunn av alt det som er bra.
Og vi vil fortsette med det.
Michael Johnson var sikkerhetsansvarlig i BSA.
Han sa at organisasjonen ikke er trygg for gutter eller jenter.
Hva er ditt svar på det?
Sjokkert. Personlig veldig skuffet.
Det har han aldri uttrykt.
Han godkjente, og ved flere anledninger i jobben,
fremsnakket sikkerhetsprogrammet og sa at det var effektivt.
Vi samarbeidet om å utvikle mange av våre nye og gjeldende
regler for beskyttelse, og vi var sjelden uenige.
Han sa at han mente vi støttet…
Jeg støttet reformene han foreslo
i større grad enn noen før meg.
Han forteller en annen historie. Han sier at han var frustrert
da han prøvde å implementere programmene, og at han møtte motstand.
Alt jeg kan si er at jeg ble sjokkert.
Jeg vet ikke hva annet jeg kan si. Han lyver.
Det finnes vel et mildere uttrykk.
Å være villedende, å utelate sannheten.
Begrepet folk er mest komfortable med.
Faktum er at han og jeg, særlig de siste tre, fire årene,
var konsekvent uenige.
Han motarbeidet alt jeg prøvde å oppnå med speidingen.
Jeg kalte det stridshansken.
Budskapet han prøver å fremme er
at Boy Scouts er akkurat som alle andre organisasjoner i USA,
og at sånne menn kan dukke opp hvor som helst
uten at det kan forhindres.
Det er ikke sant.
Boy Scouts utmerker seg fordi de gjør det mulig
for gjerningsmenn å være sammen med barn uten tilsyn.
Nevn en annen ungdomsorganisasjon
som har tilgang til barn over natten flere dager på rad.
Nevn en annen organisasjon hvor en troppsleder har makten
til å bestemme om noen kan bli Eagle Scout.
Tenk på dette: "Hvor lett er det å bli med i BSA?"
Da begynner du å se hvor svakhetene er.
Det er å fjerne risikoområdene, kjente risikoområder,
slik at du kan skape trygge omstendigheter
for barn som deltar i speiderprogrammene.
Mange av de unge mennene vil si: "Foreldrene mine kjørte meg til ham."
Det hendte seg at den voksne tilbragte natten hjemme hos barnet.
Tropp 137 i New Orleans var et mareritt for speiderne på en spesiell måte.
Det var en av de få sakene hvor du kunne si
at en tropp var en sexring.
Flere menn ble ledere for en tropp
for å få tilgang til gutter de kunne misbruke.
De rekrutterte gutter til denne troppen
og hadde sexfester hjemme hos deg.
De tok bilder av guttene nakne og utvekslet dem med andre pedofile.
Jeg vokste opp i New Orleans på 70-tallet. Foreldrene mine gikk fra hverandre tidlig,
så jeg og broren min bodde hos mamma.
To menn kontaktet moren min.
De sa at de var i nabolaget
på utkikk etter nye speidere til troppen sin.
De tilbød seg å betale for alt, "fordi du er eneforsørger.
Ikke tenk på prisen."
Boy Scouts of America burde aldri latt en gjeng single menn starte en tropp.
Det var fire hovedledere.
Tom Woodall,
Lewis Sialle,
Richard Halvorsen
og Harry Cramer.
De tok oss med på middag og til trampolineparken for å hjelpe mamma.
Sjøaper.
Mamma ville ikke kjøpe en til jul,
så Harry Cramer sa:
"Du kan få sjøaper, men de må være hjemme hos meg.
Ikke si noe til mamma."
Ingen av speiderlederne hadde egne barn.
Jeg var ikke gammel nok til å være speider.
Det var mange røde flagg som burde blitt fanget opp.
Guttene kom fra hjem med eneforsørgere.
Alle var fattige.
Vi jobbet ikke med utmerkelser.
Vi dro på camping, men det var bare
et praktisk sted for dem å voldta barn.
Det så ut som vi var en ekte tropp, men vi var ikke det.
Menn kom utenbysfra.
Hovedsakelig Vest-Europa, men også fra hele USA.
Vi ble voldtatt av dem også.
Vi ble solgt til dem, leid ut. Kall det hva du vil.
De tok bilder og videoer av oss hele tiden.
De tok oss med til hoteller i Det franske kvarteret.
Mamma kjørte meg til hotellene et par ganger.
Hva trodde hun foregikk der?
Vi besøkte bare en troppsleder utenbysfra.
Når det gjøres av myndighetspersoner,
stoler man ikke på noen.
Det gjør vondt.
Du vil ikke gå på skolen dagen etter.
Du gråter når ingen ser deg.
Mamma tok meg med til legen.
Han var en eldre mann med en sigarett i munnviken.
Jeg vet ikke hvorfor, men jeg stolte på legen.
Han satte seg ned med meg og sa: "Hva foregår?"
Jeg fortalte om voldtektene.
Han sa: "Hvem voldtar deg?" Jeg sa: "Mange i BSA."
Han sa: "Gi meg informasjonen deres.
Jeg tar meg av det. Ingen får vite at det er deg."
De raidet husene, fant barneporno og arresterte dem.
Det kom på nyhetene.
Den aggressive…
STATSADVOKAT
…overgrepenes grove natur gjør at guttene vil måtte leve med dette lenge.
Da jeg ble eldre,
var jeg en av de første som fikk en kopi av perversjonsfilene.
De ble lekket til meg. Jeg leste gjennom dem
og så at de visste om det
uten å gjøre noe med det, og jeg ble sint.
Har du fått noen unnskyldning eller oppreisning fra dem?
Aldri.
-Ingenting? -Aldri.
Hva synes du om det?
Jeg er forbannet. Sint.
Veldig sint.
Hvilke feil gjorde BSA som kan ha bidratt til problemet?
Det er større enn BSA.
Boy Scouts of America misbrukte ikke guttene.
Vi hadde dårlige folk som kom inn.
-Vi leste om… -Folk under Boy Scouts banner…
-Vi har skole… -…jobbet som frivillige,
var troppsledere eller involvert på andre måter.
-Det er det tallet representerer. -De er folk. Akkurat som lærere.
De er dårlige folk.
Det er umulig å identifisere dem på forhånd.
Du kan bare bruke et program som vårt
for å holde barna så trygge som mulig og prøve å forbedre det.
Ingen har profilen til en kommende overgriper
du kan bruke som en lakmusprøve for å holde noen ute.
De konfidensielle filene viser deg de farlige situasjonene.
Hvilke situasjoner som kan utsette guttene for noen
som vil forgripe seg på dem, samme hvem det er.
Jeg dro til Texas for å snakke med hovedkontoret.
Jeg intervjuet mannen hvis navn og stempel
er på forsiden til alle konfidensielle filer.
Signaturen er rett ved stedet de beskriver hendelsen
med et par linjer.
Joe Anglim sa han aldri har lest en konfidensiell fil.
-Aldri lest? -Aldri lest.
"Jeg har hundrevis av filer med ditt navn."
Han sa: "Jeg leser dem ikke."
Jeg sa: "Har du telt dem eller analysert dem
for å lære mer om overgrepene?"
"Nei." Jeg sa: "Hvorfor ikke?"
"Fordi ingen har sagt at vi har et problem og må det.
"Hvordan vet du at du har et problem om du ikke leser dem?"
Han sa: "Fordi vi vet at vi ikke har et problem,
fordi vi har et flott program
og har ingen grunn til å tro det.
Vi har ikke lest filene fordi ingen sa at vi burde det,
og ingen har sett på dem fordi vi tror ikke vi har et problem."
Det var svaret.
Noe de hadde i markedsføringen som gjorde meg sprø, var:
"BSA har en streng søknads- og screeningprosess."
Det er pisspreik.
Det er ikke sant. Det har aldri vært det.
Jeg sa: "Hvorfor ber vi ikke om en offisiell ID?"
Du må vise frem ID for å kjøpe matvarer
og for å reise med fly.
Hvorfor sjekker vi ikke en offentlig ID,
førerkort, pass eller ID-kort, for å være helt sikre?
De nektet å gjøre det.
-Nektet de? -Upraktisk og kostbart.
De ville ikke sjekke troppslederes og frivilliges ID.
De ville ikke sjekke ID-en
til troppsledere og frivillige som hadde kontakt med barn.
-Fordi det var upraktisk. -Og kostbart.
Og tiden det ville ta for å betale noen for å sjekke.
Ja.
Om informasjonen skal identifisere rømlinger eller rulleblad.
Speiderne skilte seg ut med motstanden mot barnevernsloven.
De fleste ungdomsorganisasjoner støttet den.
Det gjenspeilte speidernes frykt for to ting.
Det ene var å bruke mer penger, for de hadde mange frivillige.
Det andre var at de ikke ville betale for sjekk av fingeravtrykk.
I tillegg motsatte speiderne seg å innføre flere krav
til lokale organisasjoner for å finne overgripere.
De følte at man ikke kunne gjøre mer.
Siden de alltid trengte frivillige,
ville de ikke skremme bort noen.
Jeg glemmer aldri da en leder jeg jobbet under
stoppet meg i korridoren og sa:
"Vi har fått høre av advokatene
og de som driver med risikoanalyse
at vi ikke skal kontakte foreldrene ved om overgrepsanklager.
Jeg sa: "Da må du bestemme deg.
Du kan høre på dem eller høre på meg.
Jeg vet hva jeg snakker om."
En av de mange kranglene jeg hadde med den juridiske direktøren
var at jeg insisterte på at alle i IV-filen,
perversjonsfilen, screening-databasen eller hva den kalles,
for noe som har med overgrep av barn å gjøre,
anklager eller grooming, må politianmeldes.
Han kom opprørt inn på kontoret.
"Loven krever ikke at vi rapporterer overgrepsanklager
med mindre det er rimelig mistanke om overgrep."
Vi har funnet mange eksempler i filene
hvor lederne blir bedt om å la være å si noe om misbruket.
Det er mange som har fortalt oss dette også.
Da feil ble gjort, ble de gjort.
Hvis de gjorde det, tok de feil, og vi mislyktes.
Jeg vet at vi er flinkere nå, og håper vi fortsetter med det.
Faktum er at av og til gjøres det feil.
Det er galt.
Hvis barn ble bedt om å la være å si noe,
-Veldig galt. -…så er det galt.
Vi har lært barn å gjøre det motsatte i over 20 år.
-Spesifiser hva dere lærer dem. -Å stå imot.
Rapportere det.
Vit hva barrierene for misbruk er,
og sørg for at barrierene respekteres
av de voksne lederne de jobber med.
Rapportere betyr å gå til politiet.
For en speider betyr det å gå til en tiltrodd voksen.
En forelder eller leder.
De lærer å gå til noen de føler de kan
dele informasjonen med.
Den tiltrodde voksne er ansvarlig
for å kommunisere det videre til politiet og til BSA.
Gjerningsmenn som misbruker barn, seksuelt trakasserer dem eller plager dem,
er de som har vært tiltrodde voksne.
Jeg anbefalte å opprette et nummer
som barna kunne ringe selv.
Man har forsket på at barna i dag
bruker tekste- og chattefunksjoner til anonym rapportering.
Selv om noen barn sier det til foreldene
og noen sier det til tiltrodde voksne,
så vil de fleste barn finne ut av ting selv.
De har tilgang til datamaskiner, særlig tenåringene.
Da jeg foreslo det for Steve McGowan
og visedirektøren på den tiden, Mosby,
sa han: "Absolutt ikke."
"Vi vil at barna rapporterer til tiltrodde voksne, lederne."
BSA har hatt det de kaller retningslinjer for beskyttelse.
De har utviklet seg over tid. Dobbelt lederskap er en viktig del.
Ingen speider skal være alene med en annen person.
Det har skjedd en rekke andre endringer,
men det har åpenbart ikke fungert.
Da de utviklet opplæringsmaterialet,
laget de fine programmer og videoer
for lederne og barna om overgrep.
Lenge måtte verken barn eller ledere gjennomføre opplæringen.
"Hvorfor er det ikke et krav?" "Det er mye jobb. Det er tilgjengelig."
De sa dette til foreldrene og pressen:
"Vi har utviklet et beskyttelsesprogram
som barna og lederne får."
Folk antok feilaktig at alle tok det.
Vår gamle juridiske sjef pleide å si:
"Vi må være forsiktig med ærekrenkelser."
Jeg sa: "Har organisasjonen blitt saksøkt for en overgrepsrapport?"
Gjett hva?
Null. Vi har aldri blitt saksøkt.
Vi ville hatt en bedre posisjon om vi rapporterte det.
Jeg vil heller forsvare at vi beskytter barn
enn å la være å rapportere og forklare hvorfor.
Beskytter man ikke samfunnet
hvis man rapporterer det til politiet?
Mitt fokus er å beskytte samfunnet.
Det var det jeg gjorde i politiet.
Den "beskytt og tjen"-greia?
Jeg håper du vet hvor jeg skal står i den saken.
Vi snakker om barn.
Vi snakker om andres barn. Ok?
EN SPEIDER ER ÆRBØDIG
Speiderbevegelsen var basert på religion.
Det er nesten en religiøs bevegelse, selv om den er verdslig.
Programmet ble laget slik at religioner kunne ha det som ungdomsprogram.
Religion ble grunnlaget for speiding.
Du kunne være mormoner, katolikk, jøde eller muslim.
Har du lest noen hundre konfidensielle filer,
er det ikke mye som sjokkerer deg lenger.
En av sakene som sjokkerte meg var Christopher Schultz' sak.
Christopher gikk på en lokal katolsk skole hvor bror Edmund,
en katolsk bror, var lærer.
Bror Edmund var også leder for Christophers lokale speidertropp.
Han var troppsleder og lærer.
Det var et negativt skjæringspunkt som vi ble dratt inn i.
Han var flink til å plukke ut og isolere byttet sitt
og gjøre det han ville.
Jeg var et mål,
men han brukte meg for å nå broren min.
Broren min var hans foretrukne offer.
Han hadde vært hos dem. De stolte på ham. De dro på en helgeleir.
Edmund utførte grove sadomasochistiske handlinger på Christopher.
Han fikk sammenbrudd og panikkanfall,
og han fikk hallusinasjoner,
auditive og visuelle, resten av året.
Han så og hørte at Edmund sa at han ikke skulle si noe til noen,
for da skulle han drepe ham.
Dette er første gang jeg har gått rundt her.
Det er vanskelig. Jeg skulle gjerne glemt den tiden helt.
Det minner meg om en periode i livet jeg mistet.
Det er et av de siste bildene av oss.
Jeg tror det var i mai i 1978.
Jeg gikk i åttende klasse. Det var siste dag i åttende klasse.
Det er lite, men det er det siste formelle bildet av broren min.
Jeg skulle passe på og beskytte lillebroren min.
Christopher Schultz var personifiseringen av det verste som kan skje etter overgrep.
Han ble ikke bare misbrukt. Han var så ødelagt at han begikk selvmord.
Edmund ble kastet ut av kirken og flyktet fra staten.
Schultz-familien ble utstøtt av deler av samfunnet, av folk fra kirken.
Det finnes flere saker
hvor folk sier at folk i speidingssamfunnet ringte
eller så dem og sa: "Hvordan våger dere å anklage speiderne?
Dere vil ødelegge organisasjonen."
Vi ble 100 % fryst ut.
Jeg husker at en av sogneprestene kom til huset
da pappa var på jobb og snakket med mamma
for å prøve å presse henne til å droppe det.
Hvis vi ikke gjorde det, ville vi bli jaget ut av byen.
"Jeg prøver å hjelpe dere.
Slutt med dette,
hvis ikke går det galt for deg og familien din.
Vil du at det skal skje?"
Enkelte gikk veldig langt for å få deg til å tie stille
for å beskytte kirken.
Det var begge organisasjonenes hykleri som gjorde meg mest forbannet.
KIRKEN FRIKJENNES FOR ANSVAR ETTER SELVMORD
De er ansvarlige.
De har blod på hendene.
Religiøse ledere satt i BSAs styre.
Hvis Boy Scouts er et selskap,
så er kirkens ledere i styret
investorene deres.
MORMONERE BLIR MED I SPEIDERBEVEGELSEN
Alle guttene i mormonerkirken, ikke bare i én stat,
men i hele landet, i USA, gjennomgår speiding.
Det er ungdomsembetet deres.
Andre kirker var avhengige av den katolske kirkens stift
hvis de hadde et speiderprogram, også metodister og episkopale.
Alle mormonergutter var med.
Det var en betydelig medlemsmasse som bidro med frivillige
i tillegg til penger og ressurser.
Speiderne er en uavhengig organisasjon,
men de mente at de måtte hedre perspektivene til sponsorene sine.
Den katolske kirken og mormonerkirken er historisk sett homofobiske.
I 1978 innførte de et forbud mot homoseksuelle.
Det var første gang Boy Scouts tok affære
og stilte et sånt krav.
Tanken var at det skulle få slutt på pedofilisakene.
Utenforstående vil si hvem gjerningsmannen er.
"Det er et problem blant homofile." Homofile er pedofile.
Det er stadfestet at de fleste gjerningsmenn er hetero menn.
Jeg tror at homofobi spiller en stor rolle
i hvorfor mange menn ikke står frem.
Det er knyttet til skam, smerte og slit.
Overgrepene fant sted da jeg var tolv. Jeg sto frem som 13-åring.
Oppveksten på 90-tallet som offer for misbruk og hemmelig homofil,
mens organisasjonen var svært åpent homofobisk,
var det verste man kunne være som mann.
Da jeg fortalte en lærer hva som hadde skjedd, fikk jeg høre:
"Du gjorde det rette. Dette er bra.
Tviler du ikke på legningen din nå?
Det er en grusom synd å være homofil."
Det første brevet overgriperen, dr. Crosley, skrev var:
"Jeg er lei for det.
Dette betyr ikke at noen av oss er homofile.
Det tar mange år å bli kvitt skammen
du har fått påført direkte eller indirekte hele livet.
For folk tror jeg ikke det var et skille
mellom pedofili og homoseksualitet.
På et av mine første landsmøter
gikk jeg sammen med med en av de assisterende direktørene,
som sa at homofile er pedofile,
og at det er hovedproblemet vårt med ungdommer i Boy Scouts.
Jeg sa: "Nei." Han sa: "Du må forstå at homofile er pedofile."
Jeg sa: "Nei, de er ikke det." Han sa: "Jo."
Det var en visedirektør som sa dette til meg.
Jeg sa: "De er ikke. Hvem tror du…
Du vet at det er hele min verden?
Jeg intervjuer ofre og avhører gjerningsmenn.
Jeg hadde sagt det om de var det, men det er ikke sånn."
En på toppnivå slo sammen homoseksualitet og pedofili.
Han var ikke den eneste i toppledelsen. Dette var et gjentagende tema.
Mer enn én person sa at i organisasjonen,
selv i ledelsen, var homoseksualitet ensbetydende med pedofili.
Var det en vanlig holdning i lederskapet,
at de to var forbundet.
Jeg vet ikke hva de mente.
Du kan si noe om tonen i lederskapet og hva som ble sagt.
-Du var der på den tiden. -Nei, det opplevde jeg aldri.
Jeg opplevde det i mange år under oppveksten i samfunnet,
i miljøer og i kirkesamfunnet.
Det var mange misforståelser.
Jeg har ikke opplevd det innen speiding.
-Er det en kobling? -Nei.
Ledet fokuset på homofile speiderledere organisasjonen i feil retning?
Med andre ord, bort fra overgrepsproblemet?
Det vet jeg ikke.
-Er det en distraksjon fra problemet? -Nei.
-Var det ikke en distraksjon? -Nei.
Jeg tenkte at organisasjonen har mer fokus på å få bort homofile
enn å beskytte barn mot overgripere.
De tror at å få bort homofile er å beskytte barna,
og de går i helt feil retning.
Så fikk jeg vite om Dale-avgjørelsen.
Høyesterett hørte argumenter i dag
for å forby homofile fra å være Boy Scouts-ledere.
En domstol i New Jersey har bestemt
at den bryter en delstatslov mot diskriminering.
Kan ikke speidere være homoseksuelle?
BSAS ADVOKAT
BSAs budskap er hva slags oppførsel gutter skal ha,
og den skal være moralsk riktig.
Hvorfor forsvarte BSA dette i Dale-avgjørelsen
som gikk helt til høyesterett?
-Jeg var ikke der. -Du var advokat og juridisk ansvarlig.
Jeg kan ikke si deg hva som skjedde i 1990, 2000.
Det året den avgjørelsen kom.
Du vet ikke hvorfor de gikk til høyesterett
for å forsvare retten til å diskriminere homofile ledere?
Det gjenspeilte verdiene til organisasjonen på den tiden.
De har endret seg, som samfunnets verdier.
Organisasjonen vurderte homoseksualitet som
som uforenlig med speiderverdier.
Vi har tilpasset oss og omfavnet mangfold.
Vi har inkludert jenter.
Vi har utviklet oss og skal utvikle oss videre.
På noen måter holder vi tritt. På noen ligger vi litt bak.
På noen måter ligger vi litt foran.
Det er en privat organisasjon, og inntil ledelsen er klar for endring,
så er det vanskelig å gjennomføre slike endringer.
Folk må få tid.
De må få tilpasse seg. Det er som alle andre endringer.
Jeg var sikkerhetsleder.
Da jeg ville gjøre noe
jeg trodde var politikk på middels nivå
og innholdsoppgraderinger for å beskytte barna,
ble jeg fortalt at mormonerne ikke ville like det.
Jeg sa: "Jeg jobber for Boy Scouts of America.
Jeg er her for å beskytte jentene og guttene i BSA.
Jeg jobber ikke for mormonerkirken og den katolske kirken."
Jeg glemmer aldri det Jim Terry,
den assisterende direktøren, sa:
"Mike, du må forstå noe."
"Hva da, sir?" Han sa: "Mormonerne er hellige."
Da endringen kom, var det ingen som la press på oss, og…
-Mormonerne? -Nei.
Vi ble ikke presset til å ha forbudet.
-Nei. -Var det en bekymring…
Var det en bekymring? Ja, det var det.
Vi var bekymret for alle medlemmene.
Vi var bekymret for interessentene og ville opprettholde det forholdet.
Men det var ingen trusler.
Det var ingen tenners gnissel.
27. JULI I 2015, 15 ÅR ETTER DALE-AVGJØRELSEN,
FJERNET BSA FORBUDET MOT HOMOFILE LEDERE
31. DESEMBER I 2019 FORLOT CHURCH OF LATTER DAY SAINTS BSA,
OG ER IKKE TILKNYTTET ORGANISASJONEN.
Juridisk sett lyktes speiderne i flere tiår
ved å skjule misbruket på beste mulige måte,
unngå å se på sakene og være tøffe i retten.
Når de gikk til retten mot en familie, spurte de:
"Likte du sex med den voksne?"
De sa til juryen:
"Gutten var skadet da han kom, fordi han hadde emosjonelle problemer."
-Skadet? -Skadet.
Det ironiske her er at eksperter på misbruk sier
at barn som sliter emosjonelt
er særlig sårbare for oppmerksomhet fra en voksen
som driver med grooming, og så, blant annet,
lurer dem til seksuelle aktiviteter.
Advokater ringte.
"Får jeg se filene?" De hadde vært sjenerøse mot meg.
Det er offentlig informasjon, så jeg sa ja.
En av advokatene som kom het Tim Kosnoff.
Jeg fant Boyle, og han bodde i D.C.
Jeg sa: "Jeg skal bruke en skanneservice
som kommer og setter opp skannere og skanner alle filene.
Det var rundt 150 000 sider.
Vi tok saken til høyesterett,
og høyesteretten sa
at Boy Scouts måtte fremvise 3200 filer til.
Du leste at BSA ble tatt til retten, og de fikk vanligvis rundjuling.
En stor tabbe skjedde i Portland.
Det var en sak med mormonerkirken.
Mormonerne inngikk forlik.
Boy Scouts tok en sjanse i Oregon,
og det var det verste stedet å gjøre det på,
fordi Oregon har straffeerstatning.
Portland-søksmålet fra Kerry Lewis var avgjørende,
og alt eksploderte i fjeset på BSA.
Kerry ble mishandlet av Timur Dykes.
Timur Dykes var troppsleder i en mormonstøttet tropp.
Biskopen fikk en advarsel om ham,
men biskopen lot ham fortsette.
Jeg tror han misbrukte
femten til 17 av de 31 barna i troppen.
Vi ville få frem til juryen at Kerry Lewis var et offer,
men ikke bare for Timur Dykes, men også for BSA.
Vi ville at juryen skulle forstå på detaljnivå
hva Boy Scouts visste om problemet med seksuelle overgrep.
Juryen tildelte saksøkeren 18 millioner dollar.
Det skapte mange overskrifter.
Advokatene fikk retten til å kreve at perversjonsfilene
ble inkludert som beviser i den rettssaken.
Da fikk publikum tilgang til dem.
DOMMERE GODKJENNER FRIGIVELSE AV BSAS PERVERSJONSFILER
I dag frigir vi, i henhold til rettskjennelsen,
rundt 1200 filer…
KERRY LEWIS' ADVOKAT
…oppbevart av Boy Scouts of America fra 1965 til 1985,
som Boy Scouts of America
har henvist til som "perversjonsfilene".
Kerry Lewis ble stemmen til mange stemmeløse mennesker.
Betydningen for folket er samme betydning
som for juryen under rettssaken, at de representerer
kunnskap som Boy Scouts of America hadde
som ingen andre ungdomsorganisasjoner hadde da eller har hatt siden.
Jeg tror ikke Boy Scouts forsto,
virkelig forsto, hvor alvorlig det var.
Lårbensartieren ble kuttet,
og de blødde langsomt i hjel, men de så det ikke selv.
INFORMASJON ANTYDET
Boy Scouts visste at det pågikk
og feide det under teppet, lot være å varsle politiet
eller sosialomsorgen,
og lot livet til disse guttene bli ødelagt.
Boy Scouts har motsatt seg forsøk på å offentliggjøre flere filer.
Nå har informasjon blitt lagt ut på nettet
med navnet på 1900 troppsledere
som er mistenkt eller dømt for overgrep.
Ofrenes advokat, Tim Kosnoff, la ut listen.
Hemmeligheten var avslørt når det gjaldt Boy Scouts of America.
De har misbrukt privilegiet og posisjonen sin fra starten av,
fordi de aldri fortalte folk om hvor omfattende problemet var.
De varslet ikke foreldrene eller speiderne.
De ble en organisasjon som løy til det amerikanske folk,
til foreldre og til kongressen i årsrapportene
om risikoen knyttet til speiding.
Det er vanskelig å forstå, selv i dag,
hvordan de kunne ha så mange filer
om overgrep, men ikke tro de hadde et problem.
La oss ha de beste intensjoner.
Boy Scouts ledere hadde et bra program
som de trodde på, og ville ikke sette det i fare
ved å skremme folk unødvendig med et lite problem.
Men når slutter et lite problem å være lite?
Det minner om den katolske kirkens hemmelige arkiver.
Voksne holder styr på potensielle problemer.
De ser at det kan by på problemer for dem og for omdømmet deres.
Boy Scouts representerer seg selv som et ærefullt sted.
Disse filene er beviser
som kan skade ryktet deres som hederlige.
LIVET ER ØDELAGT
Instinktet var å sørge for at de begravde det,
fordi institusjonen er viktigere enn individet.
VOKSNE OFRE FORTJENER RETTFERDIGHET!
Det eneste forsvaret Boy Scouts og forsikringsselskapene har hatt
alle disse årene er foreldesesloven,
hvor regressive, overgripervennlige lover
har stengt tinghusdørene for ofre i en alder av 21.
Foreldelsesloven er bare en frist.
Det er fristen som er satt for fremming av et søksmål.
Vi har ingen foreldelsesfrist for drap.
Vi har kortere foreldelsesfrister for kontraktstvister.
Misbruk av barn i dette universet er mer som drap
enn som en kontrakt,
fordi ofrene forsto ikke hva som skjedde.
Barnemishandling lever videre i barnets sjel i flere tiår.
Det er ikke et brukket bein.
Jo mer jeg jobbet med foreldelsesloven, desto mer så jeg at vi undertrykte ofrene
i hele USA. Vi tiet dem og ga organisasjonene makten.
Da jeg begynte å se på dette
midt i den katolske overgrepsskandalen,
spurte jeg hva som hadde skjedd om du hadde sagt:
"Glem foreldelsesloven. Vi fjerner den."
Jeg begynte å jobbe for det.
Vi står midt i en sosial bevegelse
hvor overlevere står frem og krever rettferdighet.
De forandret verden med historiene, ingen tvil om det.
Lovgiverne, selv de som elsker Boy Scouts,
elsker kirken eller elsker kostskolene,
de følger faktisk med og støtter barna.
En tredjedel av delstatene har åpnet
foreldelsesloven på et tidspunkt.
Da foreldelsesloven ble endret i New York, New Jersey og California,
tre delstater med masse mennesker,
masse barn og masse speidere,
sto Boy Scouts overfor en helt ny eksponering.
BOY SCOUTS SAKSØKT FOR PÅSTÅTT MISBRUK
Boy Scouts konkluderte med at de ville bli oversvømt av krav,
og det ble de,
og de følte at enkleste måte å håndtere det på,
var en konkurs.
BSA SØKER OM KONKURSBEGJÆRING
Klokken tikker for ofre for misbruk fra speiderledere.
Mandag er fristen for å sende inn krav
før de kan miste sjansen for godt.
Da konkursen inntraff og kravene ble sendt inn,
ble jeg bedt om en spådom, og jeg sa:
"Jeg tror kanskje 10 000 vil stå frem."
Tallene begynte å komme inn, og det er over 20 000,
det er over 30 000, 40 000 og 50 000.
Herregud.
Vi visste at det var et stort tall,
men jeg ble forbløffet over hvor stort det ble.
Utrolige 82 000 påståtte ofre
har sendt inn krav mot Boy Scouts of America.
Vi har gått fra 231 filer om misbrukere, med ukjent antall ofre,
til 82 000 ofre, og det er sjokkerende.
Jeg tror kjernen i opplevelsen for mange overlevende
er følelsen av å ikke ha kontroll.
Jeg hadde ikke kontroll da jeg ble misbrukt.
Misbrukeren kontrollerte alt før, under og etter.
Når jeg kan ta tilbake litt kontroll over det som skjedde,
er det veldig mektig.
Jeg prøver ikke å bli millionær og få masse penger.
Jeg har god pensjon fra militæret.
Jeg trenger det ikke.
Jeg håper å oppnå at ingen barn
må lide slik som jeg led.
Det har alltid vært målet mitt
at Boy Scouts ikke bare skal ta ansvar for det som skjedde,
men at de har en ny kampanje for å sørge for at det ikke skjer igjen.
Ingen ofre gjør det for pengene.
Det er ikke drivkraften for noen av oss.
Vi vil føle at stemmene våre blir hørt.
Vi vil føle at vi har en mulighet til å leges.
Jeg snakker ikke på vegne av andre ofre eller grupper,
men jeg vil snakke for de døde.
Jeg vil snakke for de som ikke overlevde,
som gikk tapt til selvmord, alkohol, avhengighet og selvskading.
Jeg vil snakke for vennen min, Patrick…
…som jeg fortsatt savner.
Tiden er inne for en redegjørelse av hva som har skjedd i organisasjonen,
som, etter min mening, er en grusomhet.
Og det må ta slutt.
Konkursforhandlinger kan være opphetet.
Denne saken har vært uvanlig og svært vanskelig.
Boy Scouts-saken kan være en av de mest kompliserte
og utfordrende konkurser noensinne.
I de enkleste konkurssakene har skyldneren eiendeler.
Er det en bedrift, har bedriften eiendeler.
Den har fly og maskineri.
Det er ikke vanskelig å se på eiendeler i et vanlig selskap.
På grunnleggende nivå kan man selge eiendeler og få kontanter.
Det blir vanskeligere når det du har
ikke er en fin bunke eiendeler, men mange tilknyttede organisasjoner
som alle kan være juridisk ansvarlige.
Hvis du for eksempel ble utsatt for overgrep i South Dakota,
har du kanskje ikke krav på eiendeler som eies
av en lokal organisasjon i New York, og motsatt.
Alle har kanskje ikke rettigheter i landsorganisasjonen.
Hvor mange eiendeler har den nasjonale organisasjonen?
Det er svært komplisert å samle eiendelene i denne saken.
Til syvende og sist må vi fokusere på ofrene
og om de får sin oppreisning.
I denne kompliserte prosessen med så mange brikker,
skjer det kanskje ikke.
Ingen tenkte på overgrep mot barn da Chapter 11 ble innført.
En dårlig aktør er skyldneren,
og hele det juridiske rammeverket
er rundt skyldneren og beskytter skyldneren.
Plutselig er de mange tusen ofrene kreditorer.
Juridisk sett står de likt med taktekkeren som ikke har fått betalt.
De blir fortalt at de er en gruppe
som ikke får individuelle søksmål.
Vi har skrevet lovforslag for å endre konkursloven på grunn av det.
Det var aldri ment å være et lager for ofre for seksuelt overgrep.
Du er redd for å inngå forlik.
Hvorfor ta en sak til retten dersom du med en telefonsamtale
kan få halve beløpet?
Ikke bra for offeret, men for advokaten,
som får 30 % eller 50 % for minimalt med jobb.
Du må tenke på hvordan advokatens belønning
avviker fra offerets belønning.
Chapter 11-konkurs er ikke stedet for misbruk.
Det er en juridisk prosess som gjør ofrene til samtidig skade,
akkurat som da de var barn.
Så kommer du til forliket, slutten på konkursen,
og hvor er æren i det?
Institusjonen får leve videre.
Og de kan si:
"Hvis du ikke sto frem under konkursen, har du ingen krav."
Konkurs er konstruert for de mektige.
Og de mektige vinner.
Boy Scouts hevdet lenge at overgrep var et ubetydelig problem.
Det var et ubetydelig og lite problem.
Med tanke på filene og alt vi vet nå,
med 82 000 som har stått frem, er det mange som har det vondt.
Det var vel løgn? En dekkhistorie?
BSA løy om at det ikke var et problem.
82 000 over hvor lang tid?
Vi vet ikke engang om tallet er riktig.
Men én er for mye.
-Hvorfor skal… -Én er for mye.
Vi er et mikrokosmos av samfunnet.
Nittifem prosent av overgrep skjer i hjemmet
eller med noen i familien.
Hva har du lest i det siste om barn som blir seksuelt misbrukt?
Det skjer på skolen og andre steder.
Vi tror at noe av det beste vi kan gjøre, i tillegg til alt vi gjør,
er å gjøre det mulig å spore dem
og forhindre dem i å bli med i organisasjoner.
Vi vet at de søker tilgang til barn.
Inntil vi kan hindre dem i å få tilgang til dem,
vil vi aldri kunne beskytte barna helt.
Og det er det viktigste for oss.
Er det helt trygt
og kan du garantere at uhell ikke skjer,
at ingen uønskede kommer inn og gjør noe mot dem eller prøver på det?
Nei. Ha så mye beskyttelse du kan.
Det er ingen perfekt plan eller endeløs pengestrøm.
Ingen sum vil gi ofrene kompensasjon for det som skjedde med dem.
Ingen unnskyldning vil utslette det som skjedde,
og det er ikke det vi prøver på.
Vi inkluderer det i styremåten.
Vi inkluderer det i beskyttelsen.
Vi ber ofrene om å stå frem
og se hva vi gjør, fordi vi har fokus på dette.
Men ingen er mer lei seg,
og ingen tror at kompensasjonen til ofrene vil være nok.
Slik jeg ser det, er tillit speidernes nøkkel.
Jeg må stole på dem for å ha barna mine der.
Du kan spørre lederne.
Hva? Jeg spør deg.
Du bør besøke avdelingene.
Hvorfor skal folket stole på speiderne?
Skal vi se på dette og si: "De tar ansvar."
Se på det vi gjør for å beskytte barna.
Se på beskyttelsen vi tilbyr, så kan du bestemme deg.
Greia med 95 %…
Han snakker som om han er ekspert på dette,
men han er ikke i nærheten av å være korrekt.
Han snakker om samfunnet
og skolene, uten å fokusere på… Hør her.
Boy Scouts of America har over 82 000
overlevende etter seksuelt misbruk.
Og han vil snakke om andre organer?
De vil at samfunnet skal tro at seksuelt misbruk
i Boy Scouts of America hører fortiden til.
Se på tallene,
fordi det er mange flere for 40, 30, 20 år siden.
Det de ikke sier er at det krever en mann,
ikke som gutt, som mann, minst 20 år…
Og det er om de sier noe om det.
De fleste menn sier det kun
til kona eller en psykolog, noen de stoler på,
but de fleste sier ingenting til noen som kan gjøre noe med det.
Tenk på det for gutter som driver med speiding nå.
Husk at det ikke har vært en omfattende etterforskning av saken.
JEG FORESLÅR AT DU SIER TIL HAM AT DU IKKE VET NOENTING
For at dette ikke skal fortsette å skje,
må noen si: "Vi må etterforske dette."
Enten det er et kongressmedlem, senator eller president
som er modige nok til å si…
Justisdepartementet eller noen andre.
"La oss finne ut hva som skjedde,
for ved å forstå det, kan vi forhindre det."
Jeg bruker ordet "mot",
fordi deler av BSAs tillatelse
som er autorisert av kongressen,
sier at de skal lære bort patriotisme og mot.
Det er det vi trenger fra våre folkevalgte ledere,
at de står frem og sier: "Hva skjedde?
Vi må prøve å løse dette."
Du kom frem på en spektakulær måte og talte mot BSA.
Hvorfor sto du frem?
Hvis jeg tier, er jeg medskyldig.
Snakker du med de som kjenner meg godt, vet de at jeg ikke gir meg.
Jeg jobbet for å beskytte speiderne,
selv om det var fire skritt frem og to skritt tilbake.
I kontrakten min sto det at for å få sluttvederlag,
måtte jeg signere en ansvarsfraskrivelse.
De sa: "Du kan ikke snakke med noen om noe
knyttet til Boy Scouts of America."
Jeg liker ikke unnskyldninger. Gjør det eller ikke.
Faren min oppdro meg sånn. Gjør det eller la være.
Jeg startet hos BSA for å gjøre en jobb.
Jeg skulle hjelpe organisasjonen med å beskytte barna bedre.
Jeg vil si at jeg lyktes litt,
selv med motgangen jeg opplevde.
Men til slutt mislyktes jeg.
Organisasjonen er fortsatt ikke trygg for gutter og jenter.
Jeg har etterforsket og beskyttet barn hele livet.
Jeg sitter ikke her og tier
når jeg vet at barn står i fare for å bli misbrukt i speiding.
Hvis jeg ikke sier noe, er jeg medskyldig.
Det skjer ikke. Jeg kan ikke være medskyldig.
Jeg sa: "Jeg snur ryggen til."
En av mine åpenbaringer er at jeg velger hvem som definerer meg.
Det er stort.
Først introduserer jeg Michael Johnson.
Jeg oppfordrer ikke til å slutte med speiding.
Alle som kjenner meg, alle speidere der ute.
Dere vet at det ikke dreier seg om det.
Vi må etablere et ansvar
og en oversikt som trengs for å få et tryggere speiderprogram.
Per i dag oppfyller ikke organisasjonen sitt eget ideal.
Den svikter landet, familiene våre
og alle speidere i programmet.
Min gode venn er en nasjonal overlevende.
Han fortalte historien sin.
Han sa: "Jeg skal forklare noe.
Vis meg en misbrukt mann, så skal jeg vise deg skam."
Jeg tenker på det. "Skam" er et stort ord for en mann.
Jeg sa til ham…
Jeg sa: "Jeg liker ikke tanken på at de skal skamme seg.
Hvis noen skal skamme seg, er det Boy Scouts of America."
Til dere overlevende… Jeg vil snakke direkte til dere.
Jeg har møtt mange av dere gjennom årene,
mens jeg jobbet for BSA og etterpå.
Og speiderne…
…som forlot speiding…
…fordi de ikke holdt ut med misbruket.
Dette er for hver og en av dere.
Jeg glemte dere aldri mens jeg var der,
og jeg vil aldri glemme dere og opplevelsene deres.
De overlevende har vært veldig snille. Disse mennene…
Disse mennene har anerkjent meg.
De er modige. De er heltene.
Hvorfor ville jeg si noe?
Jeg var lei. Det var nå eller aldri.
Jeg husker en kveld da mora mi bodde på 73rd og Coles.
Carl bodde på 72nd og South Shore Drive, som er rett rundt hjørnet.
Jeg hadde tatt motet til meg,
og noe i meg sa: "Dra".
Han var der. Jeg løp ut. Det er en skyskraper.
Jeg tok ikke heisen. Jeg løp ned trappa. La igjen alt.
Jeg tok med meg det jeg hadde på meg.
Jeg løp med et ansiktsuttrykk og en følelse.
Jeg kom hjem til moren min.
Hun sa: "Hva har skjedd?"
Det bygget seg opp. Blodet kokte.
Dagen etter sa jeg det til henne.
Det føltes som mye ble sluppet fri.
Jeg visste at det var over etter jeg dro den kvelden,
at det var ferdig.
Nå kan jeg dele historien min.
Jeg følte at jeg kunne få rettferdighet.
Jeg holdt det inne til jeg var 50 år
og hadde noen problemer.
Sikkert midtlivskrise.
Kona og jeg hadde vokst fra hverandre.
Hun visste at det var noe på gang.
Hun visste at det var noe jeg ikke fortalte henne.
Jeg sa det til henne.
Hennes første reaksjon var at hun ble forbannet
grunnet det som hadde skjedd.
Hun sa: "Helsikes speidere."
Jeg hadde lyst til å si til mamma:
"Du må vite hva som skjedde med meg
og grunnen til at jeg ble så fjern på highschool og college."
Vi snakket ikke da jeg gikk på college.
Hun fikk lungekreft,
og legen kalte meg inn og sa:
"Vi må si til moren din at hun har uhelbredelig lungekreft."
Hun levde tre måneder.
Vi delte mye de tre månedene.
Men jeg sa det aldri.
Jeg sa det aldri.
Når fortalte du det? Når sto du fram?
Kanskje for 15 år siden eller noe sånt.
Jeg var voksen.
Jeg vurderte aldri å si det.
Kanskje det skyldtes at så mange sto fram.
Dette er første gang de fleste vil høre det.
Jeg er flau. Det gjør meg flau.
Det suger. Jeg har sinneproblemer.
Jeg blir så sint. Jeg har blitt snytt for så mye i livet
på grunn av dette. Skikkelig snytt.
Det er rensende. Virkelig. Det gjør vondt, men det føles bra også.
Jeg vil ikke ha det sånn for alltid.
Jeg vil ikke ha det lenger.
Jeg skulle ønske…
Jeg skulle ønske de var i live så jeg kunne si hva som skjedde.
Jeg har holdt på hemmeligheten så lenge.
Jeg tror…
Jeg tror faren min ville vært mottakelig
og ville forstått. Han ville nok vært sint.
Sint for at jeg ikke sa det.
Du holder det for deg selv.
Jeg skal fortelle dere dette.
Dere fem i dette rommet er de første som hører det.
Hvorfor nå?
Det føles som en byrde er løftet fra skuldrene mine.
Det er godt å vite at du ikke er alene.
At du ikke må kjempe alene.
Kjempe for hva da? Å føle seg normal.
Dette er prisen pappa fikk som troppsleder.
Den har sett bedre dager,
men den forbinder meg med ham,
mer enn noe annet, og…
Den er…
Den er grunnen til at jeg står frem.
En Eagle ville gjort det.
Jeg kan ikke si hvor mange ganger
jeg har sett på denne og grått.
Du kan se at det er lim på deler av vingene, fordi…
Jeg har blitt så sint på hva denne representerer
at jeg har kastet den i veggen.
Så har jeg limt den sammen.
Konkursen er ikke slutten. Den er bare et trinn i prosessen.
DOMMEREN I DELAWARE GODKJENTE EN FORLIKSPLAN PÅ 2,46 MILLIARDER DOLLAR.
BSA HAR BRUKT 300 MILLIONER PÅ ADVOKATHONORARER.
ADVOKATER OG KONKURSRÅDGIVERE VIL DELE RUNDT ÉN MILLIARD.
DE FLESTE OFRE VET FORTSATT IKKE HVOR MYE DE FÅR ELLER NÅR DE FÅR DET.
BOY SCOUTS OF AMERICA FORTSETTER DRIFTEN.
Har du opplevd misbruk eller sliter med mental helse
finner du informasjon på www.wannatalkaboutit.com.
Tekst: Mari Hegstad Rowland