Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫עצור!‬
‫סליחה, סליחה! זוזו!‬
‫הוא ברחוב פליקס גיון!‬
‫טוב. הבנתי. אני אחסום אותו.‬
‫אחסום אותו ברחוב דה פרר קזמיאן. ליד בית המרקחת.‬
‫טוב, אני בדרך!‬
‫אני ליד בית המרקחת.‬
‫- איפה אתה, פקד? - הגעתי לבית המרקחת הלא נכון.‬
‫ויקטור מק-אוליף!‬
‫מק-אוליף. קדימה.‬
‫- רחוב ז'אן אובר! - ז'אן אובר, קיבלתי.‬
‫הוא ברחוב ז'ול אוליבייה.‬
‫ז'ול אוליבייה? אני בז'אן אובר. אני לא רואה אותך.‬
‫רחוב ז'ולייט דודו!‬
‫אם איבדת אותו, פשוט תגיד. אין לי כל היום!‬
‫היי! בוא הנה!‬
‫הוא יורה.‬
‫אני בחנות התינוקות... חנות "פסטי-צעצועים".‬
‫זה רחוב הילדים.‬
‫אין כאן חנות.‬
‫זה בית המרקחת שדיברת עליו?‬
‫אעצור אותו ברחוב דה לבורדונה.‬
‫רגע, יש לי עוד שיחה.‬
‫אני יודע. תכף אגיע.‬
‫- אגיע בתוך 15 דקות. - טוב, אבל תמהר.‬
‫בסדר. מוריסה! בוא נניח לזה.‬
‫הוא יורה על לקוחות בבר!‬
‫כי אתה רודף אחריו. עזוב אותו.‬
‫הרווה, אני רוצה פאניני ומיץ.‬
‫- אי אפשר לתת לו לברוח! - בחר את המלחמות שלך.‬
‫אי אפשר ששריר ייתפס בכל מרדף.‬
‫מה אמרת שעשה?‬
‫רצח.‬
‫הבנתי...‬
‫תשמרי את העודף.‬
‫תקשיב לי. תמיד יהיו רוצחים. ככה זה. זה טבע האדם,‬
‫הקומדיה של החיים.‬
‫עם כל הכבוד, אני לא מסכים.‬
‫תקשיב, זה על הזין שלי!‬
‫אמרתי שתעזוב, אז תעזוב!‬
‫בחייך! מה קרה עכשיו, מוריסה?‬
‫הוא ירה בי.‬
‫- איפה? - ברגל.‬
‫ברגל? שטויות! יטפלו לך בזה בקלות. קדימה.‬
‫הוא ברחוב מרסל סמבה.‬
‫לא, תפסיק עם כל שמות הרחובות! נמאס לי.‬
‫הרגל שלך הכי חשובה. לך הביתה, תנוח קצת.‬
‫נתחקר אותך מחר.‬
‫איזה חרא!‬
‫לעזאזל! איזה חרא!‬
‫לעזאזל.‬
‫מוריסה, תפסתי את הבחור שאתה רודף אחריו כבר שעה.‬
‫אני מכיר אותך. אתה "הקיקי"!‬
‫איך קראת לי?‬
‫זו לא אלימות משטרתית. הוא פושע, זה הגיע לו.‬
‫טוב, תתהפך.‬
‫לא ייאמן.‬
‫- כן? - איפה אתה?‬
‫כן, אני בא. אני פועל ממש מהר. תכף אגיע. קדימה.‬
‫אתה עצור,‬
‫אבל יש לי משהו חשוב לעשות, אז אתה בא איתי.‬
‫זה לא ממש לפי הנהלים, אבל אם תסתום את הפה...‬
‫בוא! לא אגיש תלונה על כך שירית בעמית שלי.‬
‫- אל תעשה את זה, פקד. - אל תתערב!‬
‫זו החלטה של בית המשפט.‬
‫זה חדש! מי אמר את זה?‬
‫זה החוק.‬
‫החוק נועד לפושעים, לא לשוטרים.‬
‫- הכול טוב, מוריסה? עדיין פצוע? - אני רואה את האור.‬
‫אל תלך לכיוון האור, מוריסה.‬
‫הוא פשוט בלתי נסבל.‬
‫טוב, ההצגה מתחילה.‬
‫הנה הוא!‬
‫טוב, הגעתי!‬
‫בואו נעשה את זה. קדימה!‬
‫פרנסואה, אנחנו מאחרים!‬
‫מצטער, נאלצתי לעצור את הבחור.‬
‫מה זה?‬
‫פושע.‬
‫טימותה!‬
‫בוא הנה. כן, זאת העבודה.‬
‫פקח עליו עין.‬
‫אם הוא ינסה משהו, תירה לו ברגל.‬
‫- ברגל? - כן, כמו לקולגה שלי. הוא בסדר גמור.‬
‫תתמודד עם זה. תהיה עצמאי. ספר לי הכול.‬
‫- יש לנו בעיה עם הגולש. - מה?‬
‫- הוא נטש אותנו. - לעזאזל!‬
‫אבל יש לי תוכנית חלופית. זה ז'אן-מישל.‬
‫אני מעריץ שרוף.‬
‫- מה החרא הזה? - לא אהבת?‬
‫לא. הוא אמור להתחיל עם הבחורה שלי.‬
‫מצטער, אבל אני הרבה יותר שווה ממך.‬
‫הנה. בסדר.‬
‫בסרטון, כבר זיינת את החברה שלי, טוב?‬
‫די הרבה זמן.‬
‫אני מנגן בפסנתר, מול הים, כולי עצוב ונוסטלגי.‬
‫פתאום, אתם מופיעים.‬
‫אתה מסתכל עליי כאילו, "כן, אני דופק אותה".‬
‫היא שומעת את המילים, מתחרטת על הכול. "עשיתי טעות ענקית."‬
‫היא חוזרת אליי. אתה ממש מבואס.‬
‫הבנת?‬
‫היי! פיליאן. מה שמו? פילי? פיבן?‬
‫- סטביאן. - מה?‬
‫בסדר. סלין!‬
‫- שמי קרול. - לעזאזל איתכם והשמות שלכם!‬
‫תכסי את הדם ואת החבורות.‬
‫אני אתאפר לבד! זה ייקח שתי דקות!‬
‫איזה חרא.‬
‫- סלין? - שמי קרול!‬
‫אילו יכולתי לעשות זאת שוב הייתי עושה זאת שוב‬
‫הייתי מנגב את הדמעות מלחייך‬
‫הייתי אומר לך לחזור‬
‫הפעם הייתי עושה הכול נכון‬
‫הפעם הייתי מאושר בשמי עינייך‬
‫בכפות ידייך‬
‫האם נתראה מחר?‬
‫בשמי עינייך‬
‫בכפות ידייך‬
‫ידעי אותי לגבי מחר‬
‫האם יש לך חרטות?‬
‫שיחקת בי באמון שלי‬
‫זה העונש של מי שבוטח יותר מדי‬
‫אני כן מדי‬
‫ואת לא‬
‫כלל לא‬
‫אילו יכולתי לעשות זאת שוב...‬
‫- קאט! - מה קורה פה?‬
‫- מה קורה פה? - מה נסגר?‬
‫תזוז ואני אהרוג אותה.‬
‫תירגע. אתה טועה טעות מרה.‬
‫שחרר את קרול ונדבר.‬
‫- סלין! - שחרר את סלין.‬
‫זה המעט שאתה יכול לעשות אחרי כל מה שעשיתי בשבילך.‬
‫אני לא חייב לך כלום!‬
‫אתה צוחק? הסרטון הזה הוא הזדמנות גדולה!‬
‫לא אכפת לי מהסרטון החרא שלך, בסדר?‬
‫השתגעת?‬
‫אתה ופשעיך העלובים...‬
‫תן לי את מפתחות המכונית שלך, עכשיו!‬
‫סטיב, תתנפל עליו!‬
‫לא...‬
‫- טימותה, תירה! - לא!‬
‫לעזאזל. זרוק את האקדח.‬
‫אליי, טימותה.‬
‫אליי!‬
‫תשתטחו! הוא לא יודע לכוון!‬
‫- ז'אן-מישל! - איזה חרא.‬
‫לא. לעזאזל!‬
‫זה מה שקורה כשאתה לא מכין את הניצבים.‬
‫סנטינל‬
‫ראוניון, מוכנים או לא?‬
‫מוכנים!‬
‫מוכנים או לא?‬
‫מוכנים!‬
‫ראוניון, אתם מרגישים טוב?‬
‫כן!‬
‫גם אצלנו טוב.‬
‫אף אחד לא מעשן במכונית.‬
‫כמעט אף אחד.‬
‫אל תשכח להשמיד את הישנים.‬
‫אתה משמיד את הטלפונים הישנים, נכון?‬
‫כן, אני נפטר מהם. חלקם מושמדים, חלקם לא.‬
‫אתה צריך להשמיד את השבב ואת המעבד.‬
‫אל תתנהג כאילו אתה הבוס.‬
‫- אני הבוס של המבצע הזה. - יש שני בוסים.‬
‫המפתח אצלך?‬
‫כמובן. אני לא טיפש עד כדי כך.‬
‫יש לך תסביך נחיתות.‬
‫כן...‬
‫קח.‬
‫- לא הכול שם. - הכול שם.‬
‫טוב.‬
‫- קנה אותו. - מה זה?‬
‫הדיסק שלי.‬
‫- כמה? - ארבעים אירו.‬
‫לדיסק?‬
‫אז 30, ותפסיק לבזבז לי את הזמן.‬
‫קח.‬
‫מאלו‬
‫- לילה טוב, ידידי. - חכה.‬
‫- אתה עדיין מוכן לעשות את זה? - אין בעיה.‬
‫אני איש של מעשים.‬
‫אתה לא מבין.‬
‫חייבים לארגן הכול מחדש.‬
‫אני רוצה להיות ממונה על החקירה.‬
‫אני היחיד עם המידע.‬
‫יש פה כזה בלגן.‬
‫כן. כן, שלום. זה סנטינל. כן.‬
‫לא אקח שום חקירות משטרתיות חדשות.‬
‫ההופעה בעוד עשרה ימים.‬
‫אני רוצה להופיע ברדיו, אחרת אנשים לא יבואו.‬
‫היי. שלום, מהממת.‬
‫- שלום. - מריז, באתי אל הנשיאה.‬
‫תיכנס.‬
‫- את מעלה מופע על שודדי ים? - לא, זה קטרקט.‬
‫קטרקט!‬
‫שלום, פלורנס.‬
‫...לורן צ'קרברטי חתיכת צלף.‬
‫איזו הטבעה.‬
‫הקמפיין הזה התחיל לפני זמן רב.‬
‫אנשים רוצים לראות שינוי.‬
‫אחרי 12 שנים עם הנשיאה קאזו-רושה, 12 שנות שחיתות...‬
‫חתיכת בוגד קטן.‬
‫מה שלומך?‬
‫קמפיין נשיאותי זה דבר מתיש.‬
‫שיחזור למיטת המסמרים שלו לתנומה.‬
‫- פלורנס! - בחייך! אין פה אף אחד.‬
‫היא בביתה. מותר לה להיות גזענית, כן?‬
‫- סנטינל. - פלורנס.‬
‫תודה שבאת מהר.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אבל היום לא היה יום טוב.‬
‫היית צריך לומר לי.‬
‫אמרתי, אבל הכרחת אותי.‬
‫- העלבת אותי, איימת עליי. - כן, זה נכון.‬
‫- עשיתי את זה. - לגמרי.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫הוא לא נראה כל כך טוב.‬
‫- הוא עושה את זה שוב. - מה?‬
‫תוקע לעצמו אצבע בתחת.‬
‫אכן.‬
‫תתעורר!‬
‫תחת שמן.‬
‫כמה זמן ישנתי?‬
‫עשרים שנה, לדעתי.‬
‫זה מסביר את הקמטים שלך.‬
‫- מה שלומך, פרנסואה? - טוב.‬
‫זהירות, ואל, אתה נוטה לדחוף אצבע לתחת כשאתה ישן.‬
‫אה, כן. תודה שאמרת.‬
‫- שב, סנטינל. - אני בא.‬
‫אתה זוכר את ז'יל?‬
‫- לא. - התראינו הרבה.‬
‫בחיים לא ראיתי אותך.‬
‫קיבלתי את זה הבוקר.‬
‫המחשב הזה?‬
‫יש לך מזל.‬
‫לא, הסרטון שרץ עכשיו.‬
‫אני רואה. כן.‬
‫חשבתי שזה מוזר שהתקשרת אליי...‬
‫תפעיל את הסרטון, בבקשה.‬
‫כמובן. בסדר. קדימה.‬
‫זרוע אדומה‬
‫אהבתי את הגופן.‬
‫זוהי הודעה לנשיאה פלורנס קאזו-רושה.‬
‫גברתי הנשיאה, זמנך הגיע.‬
‫זה 12 שנים שאת גונבת את הכוח בשם הקולוניאליסטים הצרפתים,‬
‫ואביך עשה זאת לפנייך במשך 24 שנים.‬
‫אם תיבחרי שוב, האי הזה יכיר במשך 42 שנים‬
‫אך ורק את משפחתך הרשעה, שמקור עושרה בעבדות.‬
‫אנחנו לא סומכים על תהליך הבחירות המכור הזה,‬
‫פרודיה טהורה של הדמוקרטיה.‬
‫זה קשה.‬
‫גברתי הנשיאה, תתפטרי או שתשלמי את המחיר.‬
‫אנחנו מקיפים אותך בכל מקום.‬
‫יש לך שבוע אחד‬
‫לפרוש מהבחירות ולהחזיר את הכוח לעם.‬
‫לאחר מכן, אנחנו נכה.‬
‫אם תנסי לדחות את הבחירות, אנחנו נכה.‬
‫אם תתקשרי למשטרה...‬
‫אנחנו נכה.‬
‫איש אינו בטוח.‬
‫לא את, לא יקירייך!‬
‫יש לך שבעה ימים.‬
‫זרוע אדומה!‬
‫מכיר את "הזרוע האדומה"?‬
‫לא, אבל הם לא מתלוצצים. את אמורה לדאוג.‬
‫בדיוק. אז תטפל בזה.‬
‫שאטפל במה?‬
‫תמצא ותכלא אותם.‬
‫טוב, אז זה העניין, הבנתי.‬
‫זה די התפקיד שלך.‬
‫בטח, אבל זה יהיה מסובך עם לוח הזמנים שלי.‬
‫אני מקווה שאתה לא מדבר על האלבום.‬
‫לא, בכלל לא. אני מדבר על העבודה שלנו.‬
‫אנחנו טובעים. יש לנו סדרת רציחות‬
‫בעולם הגלישה, וגם חקירת סמים ב...‬
‫בעולם הגלישה. זה טירוף...‬
‫סנטינל, האנשים האלה מנסים לגנוב את הבחירות.‬
‫הם מאיימים עליי, על הבת שלי ועל ואלרי. הם טרוריסטים.‬
‫טרוריסטים, פלורנס? לא, בחייך.‬
‫סתם ליצנים. תראי את הסרטון שלהם. הוא חרא,‬
‫מלבד הגופן המגניב.‬
‫במקומך לא הייתי דואג בכלל.‬
‫רק עכשיו אמרת את ההיפך!‬
‫פלורנס, איומים, עלבונות, אני חוטף אותם מדי יום ביומו.‬
‫במיוחד עלבונות, בזמן האחרון.‬
‫את יודעת מה אני עושה?‬
‫אני מתעלם מהם.‬
‫וזהו.‬
‫בסדר, נתראה.‬
‫סנטינל! חזור מייד לשבת!‬
‫ביקשתי בנימוס, אבל אני גם יכולה להיות הרבה יותר מרושעת.‬
‫שאהיה?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זכור שהצלתי את העבודה שלך אחרי שצילמת את הסרט שלך.‬
‫זה היה קליפ, אבל מאוד קולנועי...‬
‫הקליפ שלך מעניין לי את התחת!‬
‫בסדר, פלורנס, אני אטפל בזה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫פלורנס קאזו-רושה‬
‫לורן צ'קרברטי‬
‫סנטינל תתפטר!‬
‫- פקד! - בבקשה!‬
‫תירגעו, אני אענה לשאלות שלכם.‬
‫אבל כן, השמועות נכונות. אני מוציא אלבום חדש.‬
‫פקד!‬
‫אני נותן 100 אחוזים לאלבום הזה, ואני אומר את זה לכולם,‬
‫זה מחזק את החיבור שלי לג'ז. סוף פסוק.‬
‫פקד, אנחנו כאן בקשר לירי.‬
‫זה לא היה ירי. אף אחד לא נפגע.‬
‫שני אנשים נפגעו.‬
‫אני לא מוכן לשמוע שאלות נוספות על הירי.‬
‫יש אולי שאלות על האלבום?‬
‫- לא. - לא.‬
‫פיליפ ילווה אתכם החוצה.‬
‫- פקד! - גבירותיי ורבותיי!‬
‫פרנקי, אני רוצה עלונים בכל מקום...‬
‫- פקד, אנחנו יכולים ללכת? - לא.‬
‫אף אחד לא יגיע,‬
‫ואני אצטרך לבקש מהחבר'ה להכריח אנשים מהרחוב להיכנס.‬
‫- אמרנו שלא נעשה את זה. - נכון. אני מנסה להימנע מזה.‬
‫אנחנו יכולים פשוט להתחיל לעבוד?‬
‫פרנקי, אני חייב לסיים. העוזר שלי מרגיש שמזלזלים בו.‬
‫כן, הוא. הוא לא יודע שזה הכינוי שלו.‬
‫אחזור אליך.‬
‫מוריסה.‬
‫אני לא יודע איך זה עובד ביבשת,‬
‫אבל כאן, אתה לא צועק על המפקד שלך.‬
‫בסדר?‬
‫אף אחד לא צועק כאן!‬
‫טוב. אפשר להמשיך הלאה?‬
‫אתה מבזבז את הזמן שלנו עם התקפי הזעם הקטנים שלך!‬
‫טוב, לעבודה.‬
‫אלה האנשים שאנחנו מחפשים.‬
‫אבל הבעיה היא שאין לנו שמות, כתובות או פרצופים.‬
‫זו כנראה הסיבה שהם חבשו מסכות.‬
‫- הם מקצוענים. - נראה לי שאלה נשים.‬
‫לא, נראה לי שהם גברים.‬
‫אני אומר לך, אלה נשים.‬
‫הן שריריות, כמו גברים.‬
‫יש נשים שריריות ממש.‬
‫- אמת. - ויש נשים עם איברי מין גבריים‬
‫והן משתמשות בהם כדי לחדור לגברים אחרים שיש להם איברי מין ש...‬
‫תראה לי באינטרנט.‬
‫לעת עתה, אנחנו צריכים לזהות את האנשים האלה.‬
‫אלך ללוח. בהצבעה.‬
‫- כן, נחש. - אנחנו צריכים לחקור נשים.‬
‫נראה לי שהבנו, אבל אכתוב את זה. טוב, "נשים".‬
‫- עוד מישהו? - התחלתי...‬
‫ענק? הוא רצה לומר משהו.‬
‫אתה לא משתתף.‬
‫הבחור בצד, אנחנו יכולים להתמקד בז'קט שלו?‬
‫- הבחור הזה? - כן.‬
‫אני רואה משהו.‬
‫- מוריסה, זום-אין. - זה לא יעבוד.‬
‫אני לא שואל אם זה יעבוד, אני מבקש זום-אין.‬
‫הנה. זה לא היה כל כך קשה, נכון?‬
‫תגדיל את הרזולוציה ל-1,000 אחוזים.‬
‫אני לא יכול להגדיל את הרזולוציה. זה בלתי אפשרי.‬
‫ראיתי את זה אלף פעמים.‬
‫אולי בסרטים...‬
‫לא בסרטים, רק במציאות.‬
‫חקרנו מקרה עם שוודית שעסקה בטכנולוגיית המידע.‬
‫פאנקיסטית, אבל מרתקת. הצלחנו...‬
‫זה היה "נערה עם קעקוע דרקון".‬
‫ענק, הרעיון שלך היה גרוע.‬
‫תפסיק עם זה מייד!‬
‫- אני יכול לדבר? - בסדר. מהר.‬
‫עשיתי מחקר על השם "זרוע אדומה".‬
‫האמת שהרגע הבנתי משהו. איש עדיין לא חשב על זה.‬
‫מה מקור השם "זרוע אדומה"?‬
‫"זרוע אדומה", הזרועות אדומות...‬
‫אולי כדאי שנבקר אצל רופאי עור. טוב.‬
‫- חפש את כל רופאי העור על האי. - לגמרי.‬
‫תסיים את המרק ותמצא את רופאי העור.‬
‫זה חסר טעם.‬
‫מה זה? עצור.‬
‫אסור לך לצאת באמצע סיעור מוחות!‬
‫זה נורמלי. אנחנו חושבים.‬
‫סיעור מוחות? קצה חוט על נשים שיש להן איברי מין זכריים שחודרים לגברים...‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫- אתה ו"נערה עם קעקוע דרקון". - איזה סרט!‬
‫זה סיעור מוחות?‬
‫תירגע ותספר לנו מה גילית.‬
‫עשיתי מחקר על השם "זרוע אדומה".‬
‫זו אגודה סודית שנוסדה לפני 200 שנים ע"י עבדים נמלטים,‬
‫שהתנגדו למדינה הצרפתית.‬
‫יש מומחית לזרוע האדומה, אמנדין בגה.‬
‫היא ארכאולוגית באוניברסיטת סן-דני.‬
‫אוניברסיטת סן-דני. יש שם צעירים, נכון?‬
‫הרבה, בוס. בכל מקום.‬
‫- ומה צעירים אוהבים? - סמים.‬
‫מוזיקה.‬
‫מצטער, ילדים.‬
‫הם התרשמו לטובה.‬
‫הופעה מיוחדת - יום חמישי תשעה באוקטובר - פרנסואה סנטינל‬
‫- היי, סנטינל! - כן?‬
‫אתה יכול לשיר את "הקיקי"?‬
‫אין יותר "הקיקי". יש אלבום חדש.‬
‫בחייך, תשיר את "הקיקי"!‬
‫- "הקיקי"! - לא, בחייכם.‬
‫"הקיקי"!‬
‫הקלטתי מאז תשעה אלבומים. תאזינו להם.‬
‫האלבומים דפוקים. סיים את הקריירה שלך.‬
‫מה? מה אמרת?‬
‫זה בית ספר!‬
‫ההפסקה הסתיימה! חזרו לכיתה!‬
‫צעירים הם אוסף של קקות. קקות!‬
‫אילו אנשים ידעו כמה אהבתי את בית הספר...‬
‫רציתי קריירה אקדמית.‬
‫מה למדת?‬
‫קשה לומר. עבר הרבה זמן.‬
‫אבל אני יודע שפעם אחת הייתי צריך לקרוא באנגלית. מול הכיתה.‬
‫הנה זה.‬
‫אני רואה.‬
‫הזרוע האדומה‬
‫בלי תמונות, אך ורק טקסט. זה מה שאני אוהב. קח.‬
‫אוכל לשאול למה אתה מתעניין בזה?‬
‫אנחנו מחפשים מידע על המסכות האדומות.‬
‫הזרוע האדומה.‬
‫- הזרוע האדומה, כן. - כלומר, היא אדומה.‬
‫הם קשורים לחקירה פעילה...‬
‫מוריסה, מה אתה עושה? האם אתה חולק מידע סודי ביותר?‬
‫מצטער, אסור לנו לדבר על חקירה פעילה.‬
‫אני יכול רק להגיד לך את המינימום שבמינימום,‬
‫אבל הם איימו על הנשיאה קאזו-רושה.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫אני בספק שאלה הזרוע האדומה.‬
‫למה?‬
‫כי הזרוע האדומה לא קיימת.‬
‫מה?‬
‫זו אגדה קראולית.‬
‫האם אתה מכיר את ההיסטוריה של העבדות?‬
‫כמובן. כתבתי על זה שיר או שניים.‬
‫טוב, כי בסיפורי הפולקלור של המאה ה-19,‬
‫זרוע אדומה הייתה קבוצה של עבדים שנמלטו מהמטעים‬
‫והסתתרו בערוץ של הזרוע האדומה.‬
‫האגדה מספרת שהם נשבעו לשחרר את העבדים‬
‫ושהם הרגו אנשים לבנים בעיירות.‬
‫להרוג אנשים לבנים? העבדים האלה קצת גזעניים.‬
‫טוב, בהקשר הזה...‬
‫אמנדין...‬
‫בשנת 2023, אנחנו צריכים להפסיק עם כל הקלישאות.‬
‫מניסיוני האישי, אני מבלה אך ורק עם אנשים לבנים.‬
‫בטח, כמה מהם רעים, אבל רובם אנשים יוצאים מן הכלל.‬
‫בסדר. בכל מקרה, עם הצוות שלי,‬
‫חיפשנו בערוץ, קראנו את כל הארכיונים,‬
‫ולא הצלחנו למצוא שום דבר.‬
‫טוב, אלה...‬
‫חדשות נהדרות.‬
‫אין זרוע אדומה, אין חקירה.‬
‫יש לנו דברים חשובים יותר לעשות.‬
‫יש לי רק שאלה.‬
‫נראית מסוקרנת כשהוא הזכיר את הנשיאה.‬
‫- כן. - מובן שלא.‬
‫הייתי מסוקרנת.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫- כן. - לא שמתי לב.‬
‫מסוקרנת מאוד, כי לפי כמה גרסאות של האגדה,‬
‫אותם העבדים באו מן המטעים של קאזו.‬
‫משפחתה של הנשיאה?‬
‫בדיוק. היא שונאת להודות בזה,‬
‫אבל המשפחה שלה מורכבת מ"לבנים גדולים" שהתעשרו מסוכר ומעבדות.‬
‫אמנדין! אני אשאיר לך את העלונים האלה...‬
‫אתה לא מבין...‬
‫מוריסה, תפסיק להפריע לי! ברור?‬
‫יש לי סרטון לסיים, הופעה בעוד שבועיים.‬
‫לא אבזבז את הזמן שלי על רעולי פנים שאינם קיימים.‬
‫הצילו!‬
‫עצור.‬
‫רגע. אחורה... לא, קדימה פריים אחד.‬
‫עצור.‬
‫שם. הפעל.‬
‫אבל כל מה שעשיתי הייתי משנה‬
‫שם. חזור שלושה פריימים.‬
‫הפעל.‬
‫כל מה שעשיתי הייתי משנה‬
‫- תנועת הכתף נהדרת. - כן.‬
‫זה טוב.‬
‫- אתה בטוח? - מה זאת אומרת?‬
‫יש אישה שבוכה ברקע.‬
‫שם? ברקע?‬
‫האמת, נהפוך הוא. היא צוחקת ממש חזק.‬
‫- אילו יכולתי לעשות זאת שוב... - הייתי עושה זאת שוב!‬
‫שלוש, ארבע!‬
‫- אלוהים - אלי‬
‫הו, ישו, ישו, ישו‬
‫- ישו הנוצרי, ישו הנוצרי - ישו, ה...‬
‫הו, לא, לא, לא‬
‫פרנסואה, מה שלומך?‬
‫- קודם אתה. מה שלומך? - נהדר.‬
‫נהדר. יש לי סרטן.‬
‫אתה צריך לראות את פניך.‬
‫- זה סרטן! - לא, הסרטן שינה את חיי.‬
‫לטובה.‬
‫- אם כך, ברכותיי. - תודה, פרנסואה!‬
‫- פרדו, טוב לראות אותך. - ומה שלומך?‬
‫נרגש לקראת יציאת האלבום.‬
‫- האלבום! - לא, באמת, אני שמח.‬
‫- לא, אני שמח. - זה טוב.‬
‫גם אני.‬
‫- כן, זה טוב. - זה נהדר.‬
‫- הוא יהיה טוב. - הוא יהיה טוב ממש.‬
‫- בכנות, זה מגניב. - בסדר.‬
‫- יופי. - נהדר.‬
‫- עשינו עבודה טובה. - נהדרת.‬
‫- הוא יהיה טוב. - זה נהדר.‬
‫אנחנו יכולים לדבר עליו לרגע?‬
‫- כמובן! - נהדר.‬
‫- עבדו, תמשיך מאיפה שאמרתי. - טוב.‬
‫- מאיפה שאמרתי - תמשיך מאיפה שאמרתי‬
‫אני לא יכול לדבר עכשיו.‬
‫אם זה לא חשוב, אנא תתקשרו לרמי מוריסה.‬
‫פרנסואה, חדרו אל הבית שלי אנשים. תענה.‬
‫בבקשה.‬
‫- טוב לראות אותך. - גם אותך.‬
‫למה ואלרי מתקשר אליי?‬
‫- נהדר. - אחזור אליו.‬
‫אני עם הבוס שלי.‬
‫- מה רצית לומר לי? - כלום.‬
‫אפשר סתם לדבר.‬
‫- כמובן. - הכול טוב.‬
‫- אשאל לספירת שלוש ותענה, טוב? - טוב.‬
‫טוב, אחת...‬
‫שתיים, שלוש.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה להוציא את האלבום?‬
‫מובן שאני בטוח. למה אתה שואל אותי את זה?‬
‫כן!‬
‫קיוויתי שתענה ככה.‬
‫גם אני, אני מתרגש כל כך.‬
‫הפחדת אותי כי הוא אמור לצאת בעוד שבועיים.‬
‫תפסיק לדאוג.‬
‫- אני לא מודאג. - תפסיק!‬
‫פשוט חשבתי שזה מוזר, אבל אני לא מודאג.‬
‫אתה צריך ללכת לפסיכולוג.‬
‫יש לי מישהו.‬
‫- באמת? לעזאזל. - בחור נהדר.‬
‫הוא לימד אותי דברים על עצמי.‬
‫אני מפנים יותר מדי, אני לא יכול לומר את האמת.‬
‫- הבנתי. - אולי זו הסיבה שחטפתי סרטן.‬
‫- אבל תגיד לי... - כן?‬
‫אתה... אנחנו... אתה לא...‬
‫- מה? - אתה מדבר איתי בכנות, נכון?‬
‫- בטח! - הכול טוב בינינו?‬
‫הכול מעולה.‬
‫טוב, מגניב.‬
‫אבל אני צריך להראות לך משהו.‬
‫אתה מכיר אותי, אני אוהב לראות דברים.‬
‫זה פריט טיפולי שהפסיכולוג שלי נתן לי.‬
‫אבל אני אומר לך, זה עלול להיות מטריד.‬
‫צריך להתאמץ כדי לערער אותי.‬
‫אלוהים, בובה!‬
‫מה שלומך, פרנסואה?‬
‫- זה טיפה מערער. - רואה?‬
‫קוראים לי "האמת".‬
‫- נעים מאוד. אני... - שתוק.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫שתוק! אתה לא מבין?‬
‫הבובה ממש גסת רוח.‬
‫לא, זו רק הצורה שלה.‬
‫- צורה זה חשוב. - לא, התוכן חשוב.‬
‫חכה, התוכן מגיע.‬
‫לא איעלב.‬
‫אדבר איתך בכנות.‬
‫האלבום שלך חרא, ואתה מפוטר.‬
‫אז זה התוכן.‬
‫רגע, מה הקטע?‬
‫- מה? - מה זה?‬
‫שום תחנה לא רוצה לקדם אותך, לא קונים כרטיסים להופעות,‬
‫ואני מבין למה.‬
‫השירים שלך חרא.‬
‫לא היה לך להיט אחד מאז "הקיקי".‬
‫וגם הוא היה חרא!‬
‫לעזאזל, מה?‬
‫למה אתה חושב שלא עניתי?‬
‫אני לא יכול לדבר עכשיו, בסדר?‬
‫תפסיק לעצבן אותי.‬
‫מה נסגר? מה אתה עושה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫- מה זאת אומרת? - אני לא יודע!‬
‫- אתה חושב שאני טיפש? - לא!‬
‫מצד שני, קל לחשוב שכן.‬
‫תרגיע את הבובה עכשיו.‬
‫מעולם לא הכיתי בובה, אבל אכסח לה את הצורה.‬
‫אתה מגזים. תפסיק.‬
‫- אני רוצה התנצלות. - תתנצל.‬
‫כן?‬
‫אתה נחלת העבר, סנטינל!‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫מאוחר מדי, טמבל! ביטלתי את ההופעה שלך!‬
‫עצרתי את הפקת האלבום.‬
‫מה? לא נכון!‬
‫כן נכון! זה נגמר!‬
‫תתמודד עם האמת.‬
‫לעולם לא. אתה שומע אותי?‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫הנה!‬
‫הנה! גמרנו עם האמת!‬
‫תגיד לי שלא ביטלת הכול.‬
‫לא.‬
‫- לא את ההופעה, לא את האלבום. - לא!‬
‫תגיד לי את האמת.‬
‫כן, ביטלתי.‬
‫- לא. - כן.‬
‫- לא, זה לא יכול להיות. - זה כן.‬
‫זה נגמר, פרנסואה.‬
‫זה נגמר.‬
‫קדימה, זוז!‬
‫זה מארב.‬
‫זרוע אדומה‬
‫חדשות מזעזעות 15 ימים לפני בחירות שצפויות להיות צמודות מאוד.‬
‫החטיפה התרחשה ביום רביעי, בבוקאן קאנו...‬
‫בבית משפחת קאזו-רושה.‬
‫החוטפים דורשים את התפטרותה של הנשיאה קאזו-רושה,‬
‫שכעת מנסה להיבחר שוב.‬
‫שידור חי: חטיפת ואלרי רושה‬
‫ואלרי רושה, מושל ומנכ"ל חברת הבנייה הגדולה ביותר בראוניון‬
‫לשעבר, פרש מהחיים הציבוריים,‬
‫וחי בצל אשתו,‬
‫בתו של מוריס קאזו, שמשתתפת בבחירות בסיכון גבוה.‬
‫היריב העיקרי שלה, לורן צ'קרברטי,‬
‫גינה את המעשה הברברי והשהה את קמפיין הבחירות שלו.‬
‫מלבד התפטרותה של פלורנס קאזו-רושה,‬
‫החוטפים דורשים משאל עם בנושא עצמאות.‬
‫משטרת סן-דני מובילה את החקירה.‬
‫מה קרה לו?‬
‫הוא ככה כל הבוקר.‬
‫תירגע עם השתייה. אתה צריך לדבר עם העיתונות.‬
‫סנטינל, בעלי נחטף!‬
‫אמרתי לך שהם מסוכנים!‬
‫פלורנס, תפסיקי לצעוק!‬
‫זה אסון.‬
‫בכוונתך להתפטר?‬
‫ואז מה? אתן לחארות האלה להפחיד אותי?‬
‫כל הסיפור הזה על הזרוע האדומה הוא מפוקפק.‬
‫בדוק את מי שוואלרי זיין.‬
‫גברתי הנשיאה!‬
‫גברתי, בבקשה!‬
‫גברתי הנשיאה!‬
‫- איך את מרגישה? - יש לך תגובה?‬
‫הבוקר הפוליטיקה לא חשובה. ואלרי חשוב.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא או אם הוא בסדר.‬
‫אני רוצה להגיד לו שאני אוהבת אותו.‬
‫להגיד לו ש...‬
‫- סיימנו. - סליחה.‬
‫- זוזו. - פקד!‬
‫תתרחקו!‬
‫אתם מכירים את הזרוע האדומה?‬
‫למה אכפת לך?‬
‫הוא מתכוון שאנחנו מתקדמים, אבל החקירה חסויה.‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫פקד, יש מי שאומר שאתה מתעניין יותר במוזיקה שלך מאשר בעבודה.‬
‫המוזיקה שלי?‬
‫אין יותר מוזיקה.‬
‫המוזיקה נגמרה. סליחה.‬
‫פקד, בבקשה!‬
‫פקד, אפשר להפסיק?‬
‫רק עוד טיפה, מוריסה. בבקשה.‬
‫זו הרגל שנוריתי בה...‬
‫- אם תוכל... - זה בסדר.‬
‫- זה בסדר. - פקד...‬
‫אני יודע שאתה עצוב בגלל האלבום, אבל יש לנו חקירה...‬
‫אני לא רוצה לשמוע שום דבר על החקירה הזאת.‬
‫נמאס לי להיות שוטר.‬
‫אעביר את החקירה אל גונזלס בתחנה.‬
‫לא, בלי החלטות נמהרות!‬
‫- די! - אל תקבל החלטה ככה.‬
‫למה לא? אתה חושב שאני שוטר גרוע.‬
‫- לא. - כן. ידעתי מההתחלה.‬
‫אני יכול לחוש במבט שלך.‬
‫מעולם לא חשבתי שאתה שוטר גרוע.‬
‫אז תגיד שאני שוטר טוב.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב, אתה שוטר.‬
‫במילים פשוטות, אתה שוטר. הנה.‬
‫אתה סוג של שוטר שחייב חקירה חשובה כדי להפגין את כישוריו.‬
‫לא נועדת לפשעים קלים. זה לא בשבילך.‬
‫- אני שונא אותם. - כמובן.‬
‫אבל זו חקירה שיכולה להפוך אותך לאגדה.‬
‫אגדה?‬
‫אגדה.‬
‫אתה צודק, מוריסה.‬
‫- זהו זה. - כן, אני חייב להראות לאנשים‬
‫ממה קורצתי.‬
‫- כן. - שאני שוטר נהדר.‬
‫- בדיוק. - שיכול להגן עליהם.‬
‫- בדיוק. - להחזיר את אמונם.‬
‫- טוב מאוד. - ואז,‬
‫אוציא את האלבום.‬
‫תחילה החקירה...‬
‫כן, כמובן, החקירה.‬
‫אבל כדאי שהיא תהיה יוצאת מן הכלל.‬
‫- ברור. - נכון? נהלים, יחסי ציבור,‬
‫הכול חייב להיות מושלם.‬
‫- יחסי ציבור? - כן, אנחנו צריכים יחסי ציבור.‬
‫אבל יש לי מיליון רעיונות.‬
‫נזוז? שנעשה את זה? קדימה.‬
‫חבר'ה, תתעוררו!‬
‫נתפוס את המסכות האדומות.‬
‫בסדר, בוס.‬
‫חייבים למצוא את ואל בהקדם.‬
‫בחטיפות, 24 השעות הראשונות הן קריטיות.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫- עשרים ושתיים. - עשרים ושתיים.‬
‫יש לנו שעתיים. זה קצר, אבל לא בלתי אפשרי.‬
‫ענק, בדיקות הדנ"א?‬
‫אני 12 אחוז פרואני.‬
‫לא אכפת לי. אני מדבר על זירת הפשע.‬
‫נגעת שם בכול. רק הדנ"א שלך נמצא.‬
‫ומי האדם האחרון שדיבר עם ואלרי?‬
‫אתה, בטלפון.‬
‫אז הכול מוביל אליי, כרגיל?‬
‫בדקתי את עניין הנשים.‬
‫ו...?‬
‫עקבתי אחרי כמה. כמה מהן היו חשודות.‬
‫יש לי רשימה של 60 נשים שאנחנו צריכים לצותת להן.‬
‫אני לא יודע מה להסיק מזה.‬
‫- בוס. - כן, ז'ופרה?‬
‫מישהו בא אל מוריסה?‬
‫- אישה? - אישה?‬
‫אישה?‬
‫תכניס אותה, ז'ופרה.‬
‫- אמנדין? - זה זמן לא טוב?‬
‫בכלל לא. אני שמח לראות אותך.‬
‫למה ביקשת את מוריסה?‬
‫זה השם הראשון שעלה לי בראש.‬
‫וזה היה מוריסה?‬
‫כן.‬
‫מוריסה...‬
‫רציתי לדבר על הזרוע האדומה.‬
‫ראיתי את דרישותיהם באינטרנט, ומשהו לא בסדר.‬
‫- באמת? - הם מצטטים מהספר שלי.‬
‫"אגודה סודית שנולדה בזמנים אפלים,‬
‫"תוצר של שוט האכזריות הלבנה."‬
‫זה בדיוק אותו הדבר.‬
‫אשכור אותך לכתוב את השירים שלי.‬
‫המסכות שלהם זהות לאלה שבספר.‬
‫חבר'ה, שמעתם את זה?‬
‫זו כבר לא רק חטיפה. עכשיו זו גם גנבה ספרותית.‬
‫זה לא ממש...‬
‫היא מתכוונת שהם קראו את הספר שלה.‬
‫כן, ומעט מאוד עותקים הודפסו.‬
‫אפילו למוציא לאור אין עותקים. יש רק בספריית האוניברסיטה.‬
‫באמת יש שם ספרים.‬
‫אנחנו יכולים לבדוק אם מישהו שאל אותו.‬
‫כבר בדקתי. מישהו שאל אותו בחודש שעבר.‬
‫ו...?‬
‫- זה הוא. - תן לי לראות.‬
‫כרטיס קורא הוארו, ז'יל‬
‫מוריסה.‬
‫אני רוצה לדעת מי הוא.‬
‫- אנחנו יודעים מי הוא. - באמת?‬
‫העוזר של הנשיאה. ראינו אותו מלא פעמים.‬
‫לעזאזל!‬
‫- כן. - הלו, פלורנס?‬
‫אני יודע הכול. זה העוזר שלך.‬
‫- הוא עובד עם החוטפים. - סליחה?‬
‫איך קוראים לו?‬
‫הוא תמיד איתך. הבחור הגבוה, הנאה, המולאטי.‬
‫אני לא יכולה להגיד לך עכשיו.‬
‫הבנתי.‬
‫אם הוא לידך, תגידי...‬
‫"הוא לידי."‬
‫גם את זה אני לא יכולה להגיד.‬
‫אז מה נעשה? לנתק ולתת לך לטפל בבלגן הזה?‬
‫את רוצה שאציל את חייך?‬
‫אם הוא לצידך, פשוט תהנהני.‬
‫- הנהנת? - לא.‬
‫- הוא לא שם? - הוא כן.‬
‫- טוב. אל תגידי כלום ואל תעשי כלום. - בסדר.‬
‫מחר נבצע מארב ונתפוס אותו.‬
‫- טוב, פלורנס? - הבנתי.‬
‫הסיוט כמעט נגמר.‬
‫אני חייבת לזוז.‬
‫אוהב אותך. ותיזהרי, אה?‬
‫- ביי. - בסדר, צ'או...‬
‫- זה היה סנטינל? - כן.‬
‫מה הוא רצה?‬
‫שום דבר, כרגיל.‬
‫כן.‬
‫משעמם כל כך במארבים.‬
‫אני אוהב אותם.‬
‫שקט.‬
‫ידעתי שיהיה משעמם.‬
‫אבל בחייך. אי אפשר לעשות כלום.‬
‫עשרים שנה במשטרה ומעולם לא ביצעת מארב?‬
‫לא. זו הפעם הראשונה שלי.‬
‫- לעזאזל. - ולא עקבתי אחרי אף אחד.‬
‫למה אנחנו כאן? ענק או נחש יכלו לעשות את זה.‬
‫הם עובדים על משהו אחר.‬
‫למה?‬
‫זה חסוי. מצטער.‬
‫חקירה?‬
‫- כן, האמת שחקירה חשובה. - באמת?‬
‫סחר בקוקאין, אם לדבר בכנות.‬
‫הלילה הם אמורים ללכוד ראש ארגון פשע חשוב מאוד.‬
‫איזה ראש ארגון פשע?‬
‫אני לא יכול לספר לך.‬
‫אוכל רק לומר...‬
‫שהוא בן זונה. בוגד.‬
‫שנטש אדם שהיה חבר שלו במשך 20 שנה.‬
‫אל תגיד לי שזה המפיק שלך. זה לא פרדו?‬
‫- לא. - אני מקווה שלא.‬
‫זה לא.‬
‫- כן, זה הוא. - פקד.‬
‫זה מגיע לו.‬
‫הוא באמת סוחר קוקאין.‬
‫הוא סוחר קוקאין?‬
‫- לא. - אז מה?‬
‫- אבל הוא משתמש כבד. - לא.‬
‫פשוט ניתן לו קצת ונסבך אותו.‬
‫הם שותלים בבית שלו קוקאין?‬
‫אני מגן עליך, מוריסה.‬
‫תגיד להם להפסיק מייד או שאתקשר למח"ש.‬
‫- מח"ש? - כן.‬
‫גם אני יכול להתקשר.‬
‫למי?‬
‫אתקשר למח"ש.‬
‫- מח"ש? - לא, אני אתקשר ל...‬
‫מישהו אחר.‬
‫- למי? - לבס...‬
‫- מה? - רגע, כואב לי הראש.‬
‫מה?‬
‫לבסמצמג"י.‬
‫מה זה אומר?‬
‫בית הספר המשטרתי הצרפתי המיוחד לג'ודו יהודי.‬
‫- ג'ודו יהודי? - כן.‬
‫למה, אסור להם לעסוק בג'ודו? בשום דבר?‬
‫תתקשר לנחש מייד, תגיד לו שיפסיק.‬
‫אני לא מושחת. לא אסתבך בזה. קדימה.‬
‫אני לא צוחק. תתקשר.‬
‫בסדר, אתקשר אליו.‬
‫כן, נחש, זה אני. תעצרו הכול.‬
‫כן, זה מה שאנחנו צריכים לעשות. בדיוק. תודה.‬
‫תפסיקו הכול.‬
‫שיחה מזויפת.‬
‫- סליחה? - שיחה מזויפת.‬
‫מניין לך?‬
‫לא עצרת לתשובות שלו.‬
‫- תתקשר שוב. - בסדר, אתקשר שוב.‬
‫כן, נחש, זה אני.‬
‫באמת?‬
‫ואתה?‬
‫אני בסדר.‬
‫טוב, תפסיקו הכול.‬
‫כן, את המבצע.‬
‫אני לא יודע מה להגיד לך.‬
‫טוב, לילה טוב.‬
‫שיחה מזויפת.‬
‫לעזאזל. לא! התקשרתי באמת.‬
‫חיכית יותר מדי לתשובות.‬
‫הפסקות ארוכות, ללא הפסקות...‬
‫תתקשר באמת. קדימה.‬
‫מרוצה?‬
‫אני לא יודע, תמצא דרך. מאיפה הקוקאין?‬
‫קנית אותו? אז תמכור אותו.‬
‫לא, הם חייבים להשמיד אותו!‬
‫להשמיד קוקאין? השתגעת?‬
‫הצוות הזה פסיכי.‬
‫שקט!‬
‫אנחנו במארב ואתה צועק!‬
‫ז'יל, ז'יל, ז'יל...‬
‫ז'יל‬
‫אני חונה מול הבית שלך‬
‫אבל אתה לא רואה אותי‬
‫לא רע.‬
‫אני חונה מול הבית שלך‬
‫אבל אתה לא רואה אותי‬
‫ואני עדיין מול הבית שלך‬
‫אורב בין הצללים‬
‫רגע. נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫לעזאזל.‬
‫הם הזדיינו, אחי.‬
‫אני אוהב אותך‬
‫כמו בספרים הישנים‬
‫שזקנים נהגו לקרוא‬
‫אני רוצה שהגוף שלנו יתפרע‬
‫זומבה, זומבה‬
‫לצלילי הקצב הקובני אני רוקד את הג'אבה‬
‫בברודוויי, ארקוד את הקאן-קאן הצרפתי בעיטה לימין‬
‫מי שם?‬
‫האמריקנים‬
‫שלום, אתה לועס מסטיק?‬
‫אם לא תפתח, אני איכנס‬
‫אפוצץ את הכול‬
‫כולם חושבים שאני חרא ענק‬
‫אלוהים, איזה סשן!‬
‫הנה הוא.‬
‫לקחת את הזמן שלך, ענק.‬
‫- מצטער, בוס. - כן.‬
‫אחליף אותך. אין מה לדווח?‬
‫כלום. משעמם מוות.‬
‫- נתראה מחר, בוס. - נתראה מחר.‬
‫- מחר ב-9:00 בבוקר. - בסדר, בוס.‬
‫שלום, זה פרנסואה סנטינל. אני לא יכול לדבר כרגע.‬
‫אם זה לא חשוב, אנא תתקשרו לרמי מוריסה.‬
‫פקד, אנחנו מחכים שתעצור אותו.‬
‫אמרת 9:00, כבר 12:00. אנחנו לא יכולים...‬
‫לא רע, נכון?‬
‫מצטער שאיחרתי, חבר'ה.‬
‫החוצה.‬
‫- מי הם? - צוות מטי-וי פרמייר.‬
‫הבטחתי בלעדיות לערוץ שאני אוהב.‬
‫חברים, בואו נעשה תדריך. תבינו, אני נותן השראה לחבר'ה שלי‬
‫כדי לעודד אותם. נחמד לצלם את זה.‬
‫- תגיד לי מתי. - עכשיו.‬
‫אופיע בלי המשקפיים. השיער שלי?‬
‫- הוא בסדר. - עדיף בלי המשקפיים.‬
‫- רואים את העיניים. - תודה.‬
‫בסדר.‬
‫חברים...‬
‫זו עוד משימה מסוכנת היום, אני יודע.‬
‫שמו של החשוד שלנו הוא ז'יל... ז'יל משהו.‬
‫- בוא נמשיך. - ז'יל הוארו.‬
‫זה השם. שכחתי.‬
‫החשוד שלנו הוא ז'יל הוארו.‬
‫הוא מעורב בחטיפה של ואל.‬
‫ואלרי רושה.‬
‫ככל הנראה, הוא המסיק הראשי בחקירה הזאת.‬
‫המסית הראשי במקרה זה.‬
‫אני חושב שז'יל הוארו רוצה להחליף את הנשיאה.‬
‫אתם יודעים מה? אנחנו נעצור אותו!‬
‫אבל שימו לב!‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫פעם אחת או פעמיים?‬
‫שימו לב!‬
‫העדיפות שלנו היום היא למצוא את ואלרי.‬
‫אז תיזהרו.‬
‫בלי כדורים תועים, בלי שטויות. מובן?‬
‫מובן, בוס!‬
‫- מובן? - כן, בוס!‬
‫- תסתובב. - כן, בוס!‬
‫עצור!‬
‫אנחנו עוקבים אחרי החשוד שלנו כבר 24 שעות.‬
‫הוא לא יודע שאנחנו נכנסים.‬
‫לדבר הזה אני קורא "אלמנט ההפתעה".‬
‫חבר'ה, להיכנס למערך מגן דוד!‬
‫טוב? כמו תמיד.‬
‫אחת, שתיים...‬
‫שלוש!‬
‫משטרה, שאף אחד...‬
‫אלוהים, הם מתים.‬
‫לעזאזל, פקד!‬
‫בבקשה, אל תלכלך ככה את זירת הפשע.‬
‫נו, באמת...‬
‫מי קרא להם? זו זירת פשע!‬
‫צאו! עזבו!‬
‫החוצה!‬
‫עזבו עכשיו!‬
‫כאן בפנים! קדימה!‬
‫- זו דמוקרטיה! - שתוק!‬
‫חכה...‬
‫לסיכום...‬
‫לא קרה כלום עד 21:00 לפחות.‬
‫- כן. - אז עזבתי.‬
‫אז הצוות הגיע לכאן מאוחר יותר.‬
‫אני חושב שהם מנו לפחות שלושה.‬
‫הוא בטח הרג את השניים האלה, וחוסל על ידי השלישי.‬
‫אני מניח שלא ראית כלום.‬
‫לא. מצטער, בוס.‬
‫לא מעניין אותי שאתה מצטער!‬
‫אמרתי לכולם שאנחנו נמצא את ואלרי היום!‬
‫ועכשיו יש לנו שלוש גופות!‬
‫תודה רבה לך, ענק!‬
‫אם היה אדם שלישי,‬
‫הוא היה לוקח את הגופות, את הנשק שלהם.‬
‫יש רק דיסק אחד על המדף.‬
‫זה מוזר. זה אולי רמז.‬
‫היו רק שניים.‬
‫אז המכונית שלהם חייבת להיות בחוץ. הם בכלל לא עזבו.‬
‫מה אמרתי?‬
‫כלום. טיעון טוב.‬
‫אחרי 20 שנה, אני יודע דבר או שניים.‬
‫לעזאזל, זאת הנשיאה. היא תצעק עליי שוב.‬
‫- הלו, פלורנס. מה שלומך? - כן, סנטינל?‬
‫האמת שממש נפלא.‬
‫החוליה במצב נהדר.‬
‫אז האמת שהעוזר שלך מת.‬
‫הרגו אותו שני אנשי המסכות האדומות, שגם הם מתים.‬
‫אז אל תדאגי. את יכולה להירגע.‬
‫אלו חדשות נהדרות!‬
‫- מה עם ואלרי? - לא, עדיין אין זכר לוואלרי.‬
‫כן, זה...‬
‫אלו חדשות פחות טובות. אני יודע.‬
‫אבל לא מעניין אותי...‬
‫כן, אני יודע.‬
‫מרוצה, ענק?‬
‫אבל, פלורנס, אנחנו מתקדמים. מצאנו ראיות.‬
‫למשל, מצאתי רק דיסק אחד במקום הזה.‬
‫היא ניתקה לי. מרוצה, ענק?‬
‫- לא. - ביקשתי ממך דבר אחד,‬
‫לבצע מעקב, לראות אם אנשים ייכנסו,‬
‫ואפילו את זה לא הצלחת לעשות. מה עשית?‬
‫אתה תינוק מגודל.‬
‫צפית בסרטים מצוירים?‬
‫לעזאזל.‬
‫הבחירות במרחק שלושה ימים, ועדיין אין חדשות על ואלרי רושה,‬
‫בעלה של הנשיאה פלורנס קאזו-רושה, שמוחזק בשבי זה שישה ימים.‬
‫המשטרה טוענת כי החקירה הובילה לזיהוי‬
‫של חבר מפתח בארגון הזרוע האדומה...‬
‫עצור שם.‬
‫אנחנו לא אמורים להיפגש, לבנה גדולה.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫איזו בעיה?‬
‫קשה לדבר ככה.‬
‫ניסע מסביב.‬
‫לא, אם תעשה את זה...‬
‫זה אותו הדבר.‬
‫בטח.‬
‫תעמיד את המכונית הפוך כדי להיות לידי.‬
‫אלוהים.‬
‫תעצור! אני אצא.‬
‫- אבל עכשיו אני בצד הלא נכון. - ברצינות.‬
‫שכח מזה.‬
‫החברים שלך מתים.‬
‫- מה? - אני מקווה שלא הייתם קרובים.‬
‫טוב, זה נגמר. קחי את בעלך בחזרה.‬
‫לא, זה לא נגמר. שוב יש עלייה בסקרים.‬
‫זה השוטר שלך. אמרת שהוא גרוע.‬
‫הוא באמת גרוע!‬
‫ביום אחד הוא מצא את האיש שלך.‬
‫סתם היה לו מזל.‬
‫- לעזאזל. - אנחנו צריכים לפעול מהר.‬
‫ודא עם האנשים שלך ששום דבר לא יוביל חזרה אליך.‬
‫כמו הטלפונים.‬
‫רגע, את מחלקת לי פקודות, לבנה גדולה?‬
‫את הגבירה ואני המשרת?‬
‫היי! מספיק עם החוצפה, או שאגיד לחבר שלך לירות בך.‬
‫האם תירה בו בעבור 50,000?‬
‫כך חשבתי.‬
‫טפלי בשוטר שלך, או שאנחנו נטפל בו.‬
‫אל תדאג, אני אטפל בסנטינל.‬
‫טוב, שיכון קסקאד בברא-פנו, אה?‬
‫טוב, אנחנו בדרך.‬
‫המסחרית שמצאנו‬
‫רשומה על שם בחור ששמו ז'ונאס טרנס.‬
‫- המסחרית שאני מצאתי. - בדיוק.‬
‫לז'ונאס טרנס יש גיליון הרשעות ארוך ביותר‬
‫- בגין אלימות, גניבה... - נהדר.‬
‫הנה הכתובת שלו בשיכון קסקאד.‬
‫ניסע לשם מייד.‬
‫ברא-פנו. קדימה.‬
‫זה טיפה מוגזם, לא?‬
‫אולי הוא חולה נפש.‬
‫שאעצור אותו במקום בעזרת הקסילופון שלי?‬
‫משטרה, שלום.‬
‫אתה רוצה רימון?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫- זה כאן? - פה.‬
‫שמעת את זה?‬
‫יש מישהו בפנים?‬
‫בסדר. מי נכנס ראשון? אתה?‬
‫עדיף.‬
‫- זה תמיד אני. - לא, זה בסדר. אני איכנס אחריך.‬
‫אחסל אותם ב"שוטגאן" שלי.‬
‫- טוב? - טוב.‬
‫בשלוש, טוב?‬
‫חכה שנייה. מצטער.‬
‫אני נושם ממש מהר.‬
‫- יראו אותנו. - טוב, אני בסדר.‬
‫אנחנו יכולים לחזור מחר.‬
‫- אני איכנס. - לא, אני איכנס.‬
‫טוב, אחת, שתיים...‬
‫- אתה בסדר? - אני איכנס.‬
‫- אני איכנס. - לא, אני איכנס.‬
‫טוב. קדימה. אחת, שתיים...‬
‫קדימה. שלוש.‬
‫משטרה!‬
‫אני יכול להיכנס? מאובטח?‬
‫- עצור! - לעזאזל!‬
‫תירה בו, פקד!‬
‫שמעתי את זה, אבל שמור על עצמך.‬
‫לעזאזל.‬
‫- אתה מתכוון לבוא לעזור לי? - בטח.‬
‫- פקד! - בטח!‬
‫מוריסה, איפה אתה?‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה כאן, פקד?‬
‫הייתי, אבל יצאתי. זה מסוכן מדי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הכול טוב.‬
‫בדיוק הפחידה אותי ילדה קטנה.‬
‫- ילדה קטנה? - כן, ילדה קטנה.‬
‫אתה בסדר, מוריסה?‬
‫לעזאזל!‬
‫אני לא יודע לאן אני הולך! אני לא יודע מי שם!‬
‫מה שעשיתי עזר לך?‬
‫לא ממש.‬
‫לעזאזל, מוריסה! אתה יורה כמו פסיכי!‬
‫כמעט הרגת אותי.‬
‫בסדר, מוריסה. אני בא.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני לא מוצא את דרכי כאן.‬
‫פקד?‬
‫לעזאזל, מוריסה! מוריסה, אתה בסדר?‬
‫- נפצעת קשה? - הוא באפוד.‬
‫מוריסה, הצלתי את חייך.‬
‫יכולתי לכוון לראש שלך.‬
‫- תיזהר! - מה?‬
‫מה?‬
‫אוי, לא.‬
‫בית פתוח‬
‫מי רוצה לירות במוריסה? אל דאגה, כדורי סרק.‬
‫יום פתוח מזוין.‬
‫לא מי אמבטיה מלוכלכים!‬
‫אז ניסית להטביע אותי?‬
‫חזיר שמן.‬
‫ניסית להטביע אותי?‬
‫לעזאזל!‬
‫מוריסה, מצטער!‬
‫אני מצטער, מוריסה. ארדוף אחריו!‬
‫תוכניות חדשות טלפונים חדשים‬
‫תורים בחנות‬
‫מרגיש טוב יותר, מוריסה?‬
‫אני חושב ששברתי כמה צלעות.‬
‫צלעות זה זוועה.‬
‫זה זוועה כי אי אפשר לעשות כלום.‬
‫- כואב כשאתה נושם? - כן.‬
‫יכאב גם כשתישן.‬
‫החלק הכי גרוע הוא שזה נרפא לבד.‬
‫ובינתיים...‬
‫אתה צריך להמשיך עם החיים שלך.‬
‫תפסת אותו?‬
‫לא, לא הצלחתי.‬
‫- באמת? - אבל יש לי ספק חדש.‬
‫ומצאתי המון טלפונים.‬
‫זה מוזר. חלקם הרוסים, חלקם פחות.‬
‫הם נראים זוועה. זה לא כמו שלי.‬
‫אחד הטלפונים קיבל מסרון‬
‫להיפגש בהופעה ביום ראשון בטור דה רוש ב-20:00.‬
‫הופעה?‬
‫- כולם בוהים בנו. - לא יודע...‬
‫היינו צריכים לצבוע את הפנים בשחור. ידעתי.‬
‫לא רעיון טוב. זה גזעני.‬
‫- באמת? - באמת.‬
‫אז טוב שלא צבענו.‬
‫סליחה.‬
‫היי!‬
‫הבחור הזה ממש טוב!‬
‫אתה מעשן גראס, פקד?‬
‫כמובן.‬
‫אני לא יודע מי נתן לי אותו, אבל תודה!‬
‫אנחנו צריכים לחפש את ז'ונאס טרנס.‬
‫קדימה. אחריך.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫רבותיי, סליחה על ההפרעה.‬
‫אתה מזהה את האיש הזה?‬
‫אדוני, אם יורשה לי...‬
‫כלום?‬
‫סליחה על ההפרעה, חבר'ה.‬
‫אתם מכירים את האדם הזה?‬
‫אני בספק שאלה הזרוע האדומה.‬
‫הזרוע האדומה לא קיימת.‬
‫זה הוא.‬
‫סליחה. תסלחו לי.‬
‫פקד!‬
‫מוריסה!‬
‫זה מוריסה!‬
‫פקד, חכה.‬
‫מוריסה! בעבר שנאתי אותו, עכשיו אני אוהב אותו!‬
‫- מה קורה? - אני בסדר. ראיתי את אמנדין.‬
‫- מי? - הארכאולוגית.‬
‫היא זו שנפגשת עם ז'ונאס טרנס.‬
‫אני לא שומע כל כך, אבל נהדר.‬
‫שנעקוב אחריה?‬
‫כן, תעשה את זה. זה נהדר.‬
‫- הלו? - ראיין.‬
‫זו תחנת המשטרה של סן-דני. מי זה?‬
‫לעזאזל!‬
‫אמנדין!‬
‫מפקח?‬
‫אפשר לדבר שנייה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫קבעת פה עם ז'ונאס טרנס.‬
‫- מי? - ז'ונאס טרנס.‬
‫- אני לא יודעת מי זה. - כן, בטח.‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫- סליחה? - כן.‬
‫את בזרוע האדומה.‬
‫- מה? - אני לא יודע איך, אבל את מעורבת.‬
‫זה מגוחך. באתי לתחנה כדי לעזור לכם.‬
‫לא כדי לעזור לנו.‬
‫כשבאנו לראות אותך, נבהלת, ושלחת אותנו בעקבות ז'יל הוארו.‬
‫נראה לי שסיימנו כאן, בסדר?‬
‫איך הכרת את ז'יל הוארו?‬
‫לא הכרתי.‬
‫רגע. אל תזוזי.‬
‫- הלו? - מפקח?‬
‫הייתה שיחה באחד הטלפונים של טרנס.‬
‫- מה? - איתרתי את השיחה.‬
‫היא הגיעה מהטור דה רושה, איפה שאתה.‬
‫מתי זה היה?‬
‫ממש עכשיו.‬
‫סליחה. עשיתי טעות ענקית. סליחה.‬
‫אני חייב ללכת. אתקשר אלייך.‬
‫ומעבר לים, חברינו בראוניון בחרו שוב בפלורנס קאזו-רושה,‬
‫עם 50.04 אחוזים בלבד מהקולות.‬
‫49.96 - 50.04 מעבר לים: ראוניון‬
‫הטלפון שלך.‬
‫טוב לדבר איתך. בצחוק.‬
‫זה לא טוב בכלל.‬
‫השוטר הדביל שלך, לכאורה, רודף אחריי.‬
‫הוא בא להופעה שלי.‬
‫ההופעה שלך?‬
‫כן, אני גם זמר.‬
‫מה הקטע שלכם עם מוזיקה?‬
‫סליחה. הפחדתי אותך? מצטער.‬
‫שלום. בדיוק הייתי בהופעה שלך. היא הייתה...‬
‫מדהימה. באמת, מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫לא, תודה לך.‬
‫גם אני מוזיקאי...‬
‫אני יודע. אתה הבחור מ"הקיקי".‬
‫כן...‬
‫- לא... - כן!‬
‫לא, זה מביך.‬
‫- לא. - כשאתה עושה מה שאתה עושה...‬
‫למרבה המזל, אני כבר לא זמר.‬
‫אני מתמקד בעבודה העיקרית שלי.‬
‫אני פקד במשטרה.‬
‫אני יודע, כמובן.‬
‫נהדר.‬
‫מצטער. לא אעכב אותך.‬
‫- ותמשיך להסב לנו אושר. - תודה.‬
‫אנחנו אוהבים את זה. הנה.‬
‫תודה רבה.‬
‫להתראות. ושוב, בראבו.‬
‫תודה.‬
‫טוב, אני הולך.‬
‫מצטער. סליחה.‬
‫כיוון שאתה כאן... אתה מכיר את הבחור הזה, ז'ונאס טרנס?‬
‫אני... לא.‬
‫- לא? - לא, אני לא.‬
‫טוב, אשחרר אותך.‬
‫אין בעיה.‬
‫יש לך בדיוק...‬
‫אותו סוג הטלפון שיש לו.‬
‫- באמת? - טלפון חד פעמי. זהה.‬
‫באמת.‬
‫וגם בתא הכפפות.‬
‫אותו הדבר. חלקם הרוסים, חלקם פחות.‬
‫- באמת? - כמוך.‬
‫צירוף מקרים.‬
‫או לא.‬
‫או כן.‬
‫או לא.‬
‫טוב, אשחרר אותך.‬
‫אין לך כל קשר לזה.‬
‫שמור על עצמך, ושוב תודה על מה שאתה עושה.‬
‫בהצלחה. ביי.‬
‫תודה.‬
‫שמעת את זה, לבנה גדולה?‬
‫אל תדאג, אני אטפל בזה.‬
‫- לחיי הסרטן שלי. תודה! - לחיי הסרטן שלך.‬
‫יש חדש מסנטינל?‬
‫לא. אנחנו ברוגז.‬
‫ביטלתי את האלבום שלו.‬
‫למה?‬
‫כי הוא חרא.‬
‫חבל, לא?‬
‫הוא יכול להיות טוב. זה חשוב לו.‬
‫את יודעת שאני אוהב את פרנסואה, אבל הוא גמור.‬
‫איש לא מתעניין במוזיקה שלו.‬
‫אבהיר את עצמי. אתה חייב להוציא את האלבום שלו.‬
‫אני רוצה שתכירי מישהו.‬
‫מה החרא הזה?‬
‫שלום, פלורנס.‬
‫אציג את עצמי. שמי הוא "האמת".‬
‫תזכרי שפרדו יודע הרבה על המזימות הקטנות שלך,‬
‫דברים שיכולים לשלוח אותך לכלא לנשים עד 2040.‬
‫אם את רוצה שאוציא את האלבום של סנטינל,‬
‫כדאי שתתחילי לכתוב המחאה.‬
‫רוצה את האמת?‬
‫כן.‬
‫תן לי לספר לך על פרדו.‬
‫החברה הקטנה והמחורבנת שלו מכניסה 450,000 אירו,‬
‫שמתוכם 190,000 הם מסובסידיות.‬
‫תוסיף 150,000 שבאים ממופעים במימון סובסידיות ממשלתיות,‬
‫והוא מקבל את השאר גם מחברות מסובסדות.‬
‫לא אשלם לך, פרדו. גם ככה אני כבר משלמת.‬
‫הבנת?‬
‫תעיף את החרא הזה או שתישאר חסר כול.‬
‫בסדר.‬
‫אם אומר לך לקדם את סנטינל, תעשה את זה.‬
‫אם אומר לך לתת לי את הלינגוויני שלך, תעשה את זה.‬
‫ככה זה עובד.‬
‫בסדר.‬
‫תן לי את הלינגוויני שלך.‬
‫שאזמין חביתה?‬
‫ממש מעניין את התחת שלי.‬
‫ההופעה הייתה מדהימה.‬
‫באמת. הייתם צריכים לראות את האיש הזה.‬
‫מובן שלמוריסה לא אכפת מדברים נחמדים...‬
‫אז הוא רק חקר.‬
‫לפחות הגענו לאנשהו.‬
‫בגלל זה אני אוהב אותך.‬
‫- תודה. - אז תגיד לנו.‬
‫כפי שאתם יודעים, הייתה שיחה לאחד הטלפונים של טרנס.‬
‫היא חשפה הכול. כל הלילה עבדתי על שיחות הטלפון.‬
‫אני כל הלילה הייתי במיטה.‬
‫אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫אתה עושה סטנד-אפ? כדי שנוכל לצחוק איתך?‬
‫בזמן שצחקתם כמו אידיוטים, עבדנו כל הלילה.‬
‫המשך, מוריסה.‬
‫איתרתי את כל התקשורת הפנימית ברשת.‬
‫האחים למשפחת טרנס קיבלו פקודות‬
‫ממספר לא ידוע שאני מכנה "תנין".‬
‫- זה מצחיק. - אז, תנין‬
‫קיבל פקודות ישירות מז'יל הוארו.‬
‫אבל ביום שבו ז'יל הוארו הותקף,‬
‫מספר ארבע, לא ידוע, יצר קשר ישירות עם תנין.‬
‫המספר הזה נקרא "פיל".‬
‫תן לי רק לומר, אני אוהב את נושא הספארי כאן.‬
‫סתם שתדע. מעולה.‬
‫אבל תמשיך.‬
‫- אז... - מה?‬
‫כמו "מלך האריות", בוס.‬
‫באמת?‬
‫יש שם גם פילים ותנינים? לא.‬
‫לא. חזיר יבלות, מרמוסט וסוסים!‬
‫תפסיק לקטוע את מוריסה.‬
‫זה מטורף. תמשיך.‬
‫אז לסיכום,‬
‫הפיל הזה בכיר יותר מז'יל הוארו ברשת הזאת.‬
‫אז השאלה העיקרית היא...‬
‫מיהו הפיל?‬
‫פרדו?‬
‫לא.‬
‫תגיד לו שאין לי זמן.‬
‫גרוע עד כדי כך?‬
‫טוב, תכף אגיע.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫מצטער, מוריסה. הסיפור הקטן שלך היה מרתק.‬
‫תמשיך עם הפילים והתנינים. אני כבר חוזר.‬
‫אל תיגעו בהמבורגר שלי, בסדר?‬
‫זה נהדר, מוריסה.‬
‫אח שלי! אח שלי! פרנסואה!‬
‫- מה? - תביא חיבוק.‬
‫קדימה, פרנסואה!‬
‫- קדימה! - כן, כן.‬
‫לא הבאת את הבובה היום?‬
‫לא, שרפתי את הבובה המחורבנת הזאת.‬
‫"האמת" רק סיבכה אותי בצרות.‬
‫למה באת? מה אתה רוצה?‬
‫אני לא יכול להפסיק לחשוב על האלבום המדהים שהקלטת.‬
‫הייתי אידיוט. הייתי צריך לתמוך בך. בוא ניתן לו הזדמנות נוספת.‬
‫אני רוצה להוציא אותו.‬
‫חלמתי שתגיד את זה.‬
‫- טוב, הנה. - כן.‬
‫אבל לא.‬
‫- מה לא? למה לא? - לא.‬
‫כי האלבום לא טוב. צדקת.‬
‫אל תגיד את זה. הוא נהדר.‬
‫אני מפסיק עם המוזיקה.‬
‫תפסיק לדבר שטויות.‬
‫הוא פנינה קטנה. כולם אוהבים אותו.‬
‫- אתה רוצה לדעת את האמת? - תגיד לי.‬
‫אין אפילו שיר חלש אחד.‬
‫שירים שתיים, ארבע, שבע ותשע הם האהובים עליי.‬
‫- שיר תשע? - תשע...‬
‫- "מוחיטו בלי אלכוהול"? - הנושא של המוחיטו נהדר.‬
‫הוא נהדר אם אתה אוהב קוקטיילים.‬
‫לא יצרת סתם אלבום. כולם הלהיטים הגדולים שלך.‬
‫תפסיק עם השטויות.‬
‫אני לא זמר אמיתי. הנה, זאת האמת.‬
‫- אתה לא זמר? - לא זמר אמיתי.‬
‫אני סתם שוטר עם להיט אחד, כפי שיש לרבים.‬
‫לא, אל תגיד את זה.‬
‫אתמול ראיתי זמר אמיתי.‬
‫מי?‬
‫הבחור הזה, המכשף.‬
‫היית צריך לראות אותו.‬
‫- מה הוא עשה? - איך שהוא התנועע.‬
‫איך שהוא התנועע, לעזאזל.‬
‫הקול שלו, השירים...‬
‫האלגנטיות, הנוכחות, המהות, היה לו הכול.‬
‫כשראיתי אותו, הבנתי שאני כל כך רחוק מאחור.‬
‫- אל תגיד את זה. - זאת האמת.‬
‫טוב, אתה צריך לעבוד איתו.‬
‫מה, שיתוף פעולה?‬
‫בטח, שיתוף פעולה.‬
‫אתה יודע, לא חשבתי על זה.‬
‫אני המפיק.‬
‫מה אם אקליט את האלבום הזה איתו? "הזמר והמכשף".‬
‫- זה לא רע. - לא.‬
‫זה רעיון גאוני, פרנסואה.‬
‫רק גאון יכול לחשוב על זה. מאיפה הרעיונות האלה?‬
‫זה פשוט עלה לי בראש.‬
‫זה בדיוק מה שאנשים רוצים לשמוע.‬
‫זמר ומכשף.‬
‫חשבתי שהכול נגמר.‬
‫בחיים שום דבר לא נגמר. מלבד החיים!‬
‫לעזאזל.‬
‫- אתה קורע אותי עם האמירות שלך. - אני יודע.‬
‫בסדר, תביא לי את המכשף שלך.‬
‫נפיק את האלבום הזה. בסדר?‬
‫בסדר!‬
‫בסדר, בסדר, בסדר...‬
‫חבר'ה, חזרתי.‬
‫מצטער, מוריסה. זה היה טיפה ארוך.‬
‫איפה היינו? פילים ותנינים עם טלפונים...‬
‫הפיל עומד בראש. אנחנו מנסים לזהות אותו.‬
‫מדהים. אני מסמס, אבל אני לגמרי איתך.‬
‫טוב, אז...‬
‫תהינו איך הפיל העביר פקודות לז'יל.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אין שיחות טלפון בין ז'יל לפיל.‬
‫בחייך...‬
‫- אתה מקשיב? - כן.‬
‫אז חשבתי,‬
‫במקרה הזה, הם חייבים להיות ביחד פיזית.‬
‫- בסדר? - כן.‬
‫אבל מי בקשר עם ז'יל על בסיס יומי?‬
‫- פקד? - כן?‬
‫מי ידע שעמדנו לעצור את ז'יל?‬
‫תנין.‬
‫אתה לא מקשיב.‬
‫מובן שאני מקשיב. זאת הצעה.‬
‫אני חושב שקאזו-רושה עומדת מאחורי הכול.‬
‫פלורנס?‬
‫היא הורתה על חטיפתו של ואלרי, כן.‬
‫למה שהיא תעשה את זה?‬
‫כדי לנצח בבחירות.‬
‫אילו בחירות?‬
‫אתמול בלילה.‬
‫היא עמדה להפסיד לצ'קרברטי,‬
‫אז היא תכננה את החטיפה כדי לטפס בסקרים.‬
‫והיא נבחרה.‬
‫אלוהים.‬
‫אתם מתארים לעצמכם?‬
‫הנשיאה?‬
‫קאזו-רושה, החוטפת.‬
‫בסדר.‬
‫זה מגוחך, מוריסה.‬
‫פלורנס קראה לי באופן אישי כדי שאטפל בתיק הזה.‬
‫ממתי פושעים קוראים למשטרה‬
‫כדי שיחקרו את הפשעים שלהם?‬
‫מבחינה טכנית, במקרה הזה...‬
‫"מבחינה טכנית, במקרה כזה", זה לא דבר אמיתי.‬
‫טוב, זה בסדר. נמשיך הלאה.‬
‫יש לי משימה חשובה יותר עבורך.‬
‫מצא את הכתובת של הזמר מאתמול בלילה.‬
‫לא אמצא שום דבר.‬
‫סליחה?‬
‫לא אמצא שום דבר.‬
‫מוריסה.‬
‫אני המפקד שלך.‬
‫אם אני נותן לך פקודה, אתה מבצע.‬
‫זה עניין משטרתי.‬
‫זה לגמרי עניין משטרתי.‬
‫אתה צוחק עליי, לעזאזל?‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫- אני יודע למה אתה מחפש אותו. - כן? למה?‬
‫בשביל שיתוף פעולה.‬
‫"הזמר והמכשף". שמעתי הכול.‬
‫- אתה מרגל אחריי? - כן.‬
‫ירדת לגמרי מהפסים, מוריסה.‬
‫- אתה יודע למה קאזו-רושה בחרה בך? - כן, תגיד לי.‬
‫כי אתה אפס.‬
‫הנה. היא יודעת שלא תפענח כלום.‬
‫היא משתמשת בבינוניות שלך.‬
‫אתה שוטר גרוע.‬
‫והיא יודעת את זה.‬
‫אתה מפוטר.‬
‫אני משחרר אותך מתפקידך באופן רשמי.‬
‫- אסור לך לעשות את זה. - אני עושה מה שבא לי!‬
‫אני נותן לעצמי את הסמכות לעשות את זה!‬
‫ענק, תחליף את מוריסה.‬
‫נחש, אתה מחליף את ענק.‬
‫עוף מפה.‬
‫תמחק את השטויות שהוא כתב על הלוח.‬
‫בשמחה.‬
‫ענק, תמצא את המכשף.‬
‫זה בטיפול, בוס.‬
‫שלום.‬
‫אני רוצה לדבר עם סוכן ממח"ש.‬
‫אצטרך ללכת אחרי זה, אבל נתראה ב-15:30.‬
‫מה לעזאזל הם עושים?‬
‫ברכותיי, גברתי הנשיאה, על בחירתך מחדש.‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא שם.‬
‫הוא בסדר? לא שאלתי.‬
‫לא. מצבו רע מאוד.‬
‫הוא אף פעם לא בסדר.‬
‫צריך לדבר על השחרור שלו.‬
‫כמובן.‬
‫באמת חייבים לדבר על זה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת שיש לי דרישות חדשות.‬
‫את ואני, אנחנו חולקים הרבה סודות קטנים, נכון?‬
‫קודם כול, קח צעד אחד אחורה.‬
‫עוד.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫אתה רוצה כסף?‬
‫אני רוצה משרה.‬
‫- משרה? - עם משכורת גדולה,‬
‫שכוללת נהג גדול, כמו החבר'ה הלבנים שלך.‬
‫דרך אגב, בדקתי את זה,‬
‫ואני מעוניין ב...‬
‫תפקיד מנהל הציוד.‬
‫תעשה עבודה טובה יותר מהעובד הנוכחי.‬
‫אבל המשרה הזאת לא תחת סמכותי.‬
‫את תמצאי דרך, לבנה גדולה.‬
‫תעדכני אותנו כשזה יטופל ואז נשחרר את בעלך היקר.‬
‫זה מצחיק.‬
‫- מה מצחיק? - משנה את התוכנית? גם אני יכולה.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫ראיין.‬
‫זהירות! לעזאזל!‬
‫בוא נזוז. אני מציגה את המצע שלי ב-15:30, ואין לי מצע.‬
‫מה לגבי בעלך?‬
‫האמבולנס ימצא אותו.‬
‫אמבולנס?‬
‫הדברים שעושים כדי להיבחר...‬
‫מר מכשף?‬
‫זה סנטינל.‬
‫חובב המוזיקה, לא השוטר.‬
‫מר מכשף?‬
‫לעזאזל.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫לא, שיתוף הפעולה שלי!‬
‫הבלונדיני הגדול? מה הקטע? לעזאזל...‬
‫מוריסה?‬
‫פיטרתי אותך אתמול, אבל חשבתי על זה, ואתה מוחזר לעבודה.‬
‫בוא לבית של המכשף. הוא מת, וגם הבלונדיני הגדול,‬
‫הבחור שתקף אותי במקום המטונף ההוא.‬
‫בוא מהר, בבקשה.‬
‫וענק חוזר למקום השלישי.‬
‫אני אחכה כאן. אוהב אותך.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫לעזאזל, לא שוב!‬
‫הפתעת אותי, סנטינל.‬
‫פלורנס?‬
‫אכן! הפתעה!‬
‫מה את עושה?‬
‫אז השאלה העיקרית היא...‬
‫מיהו הפיל?‬
‫תנין.‬
‫את הממותה של מוריסה.‬
‫מה?‬
‫החטיפה של ואלרי, את אשמה.‬
‫כל המסכות האדומות, זו היית את מההתחלה!‬
‫כל הרציחות האלה!‬
‫והירי בסרטון שלי, גם בו את אשמה?‬
‫לא, אני לא אשמה בו.‬
‫כן, נכון.‬
‫אתה אשם בכך שזה יצא מכלל שליטה.‬
‫היית אמור להתבטל, כרגיל.‬
‫ואלרי היה חוזר הביתה, והשיטה הקטנה שלנו הייתה ממשיכה לפעול.‬
‫איזו "שיטה קטנה שלנו"?‬
‫מי הגן עליך כל הזמן הזה?‬
‫מי מימן את הקריירה שלך כזמר?‬
‫מה?‬
‫היית השוטר המושלם, סנטינל.‬
‫הייתי חייבת לומר לפרדו שיפיק את האלבום שלך‬
‫כדי שתפסיק להתנהג כמו שוטר.‬
‫בסדר, בוא נשליך את הנשק שלנו ונדבר.‬
‫אין לי אקדח.‬
‫אה! למה לא אמרת קודם?‬
‫לכי לעזאזל, מכשפה!‬
‫אתה לגמרי...‬
‫פלורנס!‬
‫הירך שלי!‬
‫אני בא, פלורנס.‬
‫פלורנס, חייבים לצאת מכאן.‬
‫אלוהים!‬
‫סליחה.‬
‫הירך שלי!‬
‫איפה ואלרי?‬
‫פלורנס! איפה ואלרי?‬
‫הירך שלי.‬
‫- ואלרי! - עזור לי!‬
‫- אתה בסדר? - עזור לי.‬
‫הם הכאיבו לך?‬
‫האמת, הם היו נחמדים מאוד.‬
‫- כולם מתים! - מה?‬
‫אפילו הבלונדיני הגדול והנחמד?‬
‫אני לא שומע! הפיצוץ הרס לי את השמיעה.‬
‫אני אוציא אותך מכאן.‬
‫לעזאזל. אי אפשר לשחרר אותך.‬
‫- מה אתה עושה? - חכה רגע.‬
‫יש לי רעיון!‬
‫נעשה את זה כמו פעם.‬
‫- לא! - תזיז את האצבעות.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה נראה קל בסרטים, אבל זה די קשה.‬
‫- חכה. אל תזוז. אני יודע. - לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫לעזאזל! הורדתי לך אצבע. לא נורא.‬
‫עכשיו יהיה לך קשה יותר לתקוע אצבע בתחת.‬
‫בוא נישאר חיוביים!‬
‫טוב, אנסה לירות במנעול.‬
‫- לא! תעצור! - אל תזוז.‬
‫אני מתחנן!‬
‫ואלרי, אני מצטער.‬
‫האצבעות שלך באמת אוכלות אותה.‬
‫חכה. אני אידיוט. יש לי חותך ברזל במכונית.‬
‫תכף אשוב.‬
‫לא יכולת לחשוב על זה קודם?‬
‫הירך שלי.‬
‫הנה.‬
‫יום פתוח מזוין!‬
‫חשבתי שבסוף נשכב.‬
‫גם אני.‬
‫אבל כשהראש שלך שרוף ככה...‬
‫אעדיף לדחוף אותך בקרטון פיצה‬
‫ולתת לכלבים שלי לאכול אותך.‬
‫היה שלום, סנטינל!‬
‫מוריסה?‬
‫מוריסה!‬
‫הירך שלי!‬
‫אל תזוז.‬
‫מוריסה!‬
‫כל הכבוד. הצלת את חיי.‬
‫מוריסה.‬
‫תודה.‬
‫פקד סנטינל.‬
‫- זה אני. - המפקח וגנר, מח"ש.‬
‫נעים מאוד. מה?‬
‫מח"ש?‬
‫פקד, אתה כעת מושעה רשמית ותילקח למעצר.‬
‫אה? למה? על מה?‬
‫על כל הקריירה שלך.‬
‫- מה זה? - שאסביר?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אז...‬
‫שחיתות פסיבית, שחיתות פעילה, שימוש בלתי חוקי בכוח,‬
‫איום ותקיפה, מעילה, הסתרת ראיות וזיופן,‬
‫- זיוף ומרמה, הפרת מנהל תקין... - נכון, זה.‬
‫בסדר.‬
‫הבנתי.‬
‫רבותיי, תעצרו אותו.‬
‫אתה לא יכול להסתכל לי בעיניים?‬
‫אני יכול.‬
‫יום השנה ה-170 לביטול העבדות‬
‫לא מסווג‬
‫כעבור שנה‬
‫שמאלה כאן.‬
‫שנלך?‬
‫קדימה.‬
‫- לא נישאר הרבה זמן? - לא.‬
‫מוריסה?‬
‫תביא חיבוק.‬
‫מה נשמע, פק...‬
‫- כמעט אמרתי "פקד". - שמעתי את זה.‬
‫- אתה כבר לא פקד. - לא.‬
‫עכשיו אתה הפקד.‬
‫איך לקרוא לך עכשיו?‬
‫אתה יכול לקרוא לי פרנסואה.‬
‫נהדר לראות אותך, פרנסואה.‬
‫לא. קרא לי פקד.‬
‫טוב, יש מוריסה קטן בדרך.‬
‫אתה לא היחיד עם חדשות טובות.‬
‫מריז!‬
‫בואי הנה, יקירתי.‬
‫היא איטית מאוד.‬
‫הרשו לי להציג בפניכם את גברת סנטינל.‬
‫כן, בדיוק התחתנו.‬
‫מזל טוב.‬
‫נכון, יקירתי?‬
‫אנחנו מנסים לעשות תינוק כבר כמה חודשים.‬
‫אבל למרבה הצער, מייצר התינוקות שלה מקולקל לגמרי.‬
‫הלכנו לתריסר גינקולוגים על האי ו...‬
‫זה תמיד אותו הדבר.‬
‫מריז אשמה.‬
‫אני לא כועס, יקירתי. נהפוך הוא.‬
‫בסדר, בואו אחריי.‬
‫פקד, אני מקווה שאתה יודע‬
‫שלא נהניתי להעיד נגדך...‬
‫מוריסה, צדקת מההתחלה.‬
‫אי אפשר להיות זמר טוב ושוטר טוב.‬
‫- בלתי אפשרי, תאמין לי. - בלתי אפשרי, כן.‬
‫בזכותך חזרתי למה שחיוני.‬
‫תראה את זה!‬
‫נכון נחמד? אנחנו פותחים מחר.‬
‫כאן יש במה קטנה לזמרים שאני מפיק.‬
‫- אתה מפיק? - כן.‬
‫זה הרבה יותר קל.‬
‫זה הבר.‬
‫יהיו לנו קוקטיילים נפלאים.‬
‫זה הבחור שירה בי.‬
‫גם אתה ירית בי.‬
‫נכון, אבל החלטתי לסלוח לו.‬
‫והיום, סטביאן הוא אבן פינה כאן.‬
‫הוא מנהל החשבונות.‬
‫בוא אחריי. אראה לך את החלק הכי טוב.‬
‫הסוכנות.‬
‫הסוכנות?‬
‫תיכנס.‬
‫מה הסוכנות הזאת עושה? אני לא מבין.‬
‫הקמתי סוכנות בילוש.‬
‫בילוש? למה אתה מתכוון?‬
‫אנחנו מטפלים בכל מיני מקרים.‬
‫דברים רגילים כמו בעלים בוגדים, היעלמויות, חזרות מהיעלמויות,‬
‫ריגול, מלחמה בטרור, טרור רגיל למתחילים...‬
‫- מה? - אנחנו מטפלים בכול.‬
‫ואתה רוצה לדעת מה גאוני?‬
‫כל הברמנים שאתה רואה שם‬
‫הם בלשים רשמיים.‬
‫מה?‬
‫לכולם יש פה אקדחים?‬
‫יצרתי צבא של ברמנים בלשים.‬
‫הקיקי‬
‫בנות בשפע‬
‫הקיקי‬
‫קיקי, קיקי מי ראה את הקיקי?‬
‫אני, אני!‬
‫קיקי, קיקי מי רוצה את הקיקי?‬
‫אני, אני!‬
‫קיקי, קיקי מי רוצה לומר שלום לקיקי?‬
‫אני, אני!‬
‫קיקי, קיקי איזה קיקי שובב‬
‫או לה לה‬
‫קדימה, כולם‬
‫אני רוצה לראות את כל הקיקי שלכם‬
‫קיקי סוף‬
‫קיקי לימין, קיקי לשמאל קדימה!‬
‫בננה, בננה קיקי, קיקי, קיקי‬
‫אנחנו...‬
‫אילו יכולתי לעשות זאת שוב הייתי עושה זאת שוב‬
‫הייתי מנגב את הדמעות מלחייך‬
‫הייתי אומר לך לחזור‬
‫הפעם הייתי עושה הכול נכון‬
‫הפעם הייתי מאושר בשמי עינייך‬
‫בכפות ידייך‬
‫האם נתראה מחר?‬
‫בשמי עינייך‬
‫בכפות ידייך‬
‫ידעי אותי לגבי מחר‬
‫האם יש לך חרטות?‬
‫לי אין‬
‫כלל לא‬
‫האם יש לך חרטות?‬
‫לי אין‬
‫אף לא אחת‬
‫אילו יכולתי לעשות זאת שוב הייתי עושה זאת שוב‬
‫וכל מה שעשיתי הייתי משנה‬
‫בלי לשנות דבר‬
‫הייתי נשאר אותו הדבר‬
‫אבל הייתי שונה בלי לשנות דבר‬
‫אבל עדיין הייתי משתנה לגמרי בלי לבגוד במי שאני‬
‫אבל עדיין הייתי שונה‬
‫הייתי משתנה לגמרי בלי לבגוד במי שאני‬
‫אם את לא יכולה מחר אני פנוי בחמישי‬
‫האם יש לך חרטות?‬
‫שיחקת בי, באמון שלי‬
‫זה העונש של מי שבוטח יותר מדי‬
‫אני כן מדי‬
‫ואת לא‬
‫כלל לא‬
‫אז האם יש לך חרטות?‬
‫כי לי אין‬
‫תסתובבי, סיימי את הפארסה‬
‫ונגבי את המסקרה‬
‫ותפסיקי את ההסלמה‬
‫בזמן שאני...‬
‫עצרי‬
‫דרך אגב, את פנויה בחמישי?‬
‫כי אני פנוי‬
‫ממש לא‬
‫כלל לא‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬