Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הסרט הבא‬
‫בהשראת אירועים אמיתיים‬
‫אני נשבעת בכוסות המדידה שלי‬
‫קורין! קורין! קורין! קורין!‬
‫קורין! קורין! קורין!‬
‫- ברוק, קדימה! - כן!‬
‫אתה מסוגל.‬
‫כן, נכון.‬
‫ברכותיי, תומפסון. ניצחת.‬
‫אתן זוכרות את ג'יין.‬
‫אני עובדת בחדר הדואר.‬
‫- חברתי הטובה מגיל שבע. - כן.‬
‫רגע. לא הכנת את הלחמניות עם האוכמניות לפיקניק של החברה?‬
‫- כן. כן. - כן. כן.‬
‫טכנית, אלה פופאוברס. אבל כן, אני אפיתי.‬
‫אני צריכה את המתכון.‬
‫אשמח מאוד לתת לך אותו מתי שתרצי.‬
‫באמת, הכי חשוב לזכור שאפשר להשתמש בתבנית מאפינס,‬
‫ככה אני עושה,‬
‫אבל אם את רצינית כשמדובר בפופאוברס,‬
‫תבנית הפופאוברס מרשימה ממש.‬
‫היא עוזרת לבלילה לטפס.‬
‫- שוטים של תה ירוק! - כן! תודה.‬
‫- קדימה! נו. לחיים. - יודע מה?‬
‫תודה, אבל אני לא רוצה אלכוהול כי אני הולכת.‬
‫- נוגדי חמצון. תה ירוק. - למה?‬
‫- לאן את הולכת? - השקעתי מספיק.‬
‫- אני הולכת. - לא דיברת עם אוון.‬
‫- הוא עומד מאחורייך. - הוא שם.‬
‫הוא לגמרי מחכה שתיגשי אליו.‬
‫- אני יודעת, אבל אני חייבת ללמוד. - למה את תמיד עושה את זה?‬
‫- בו! - אלוהים. די.‬
‫- אקח את היפה הזו הביתה. - היי, מותק.‬
‫- אלוהים. - היי, דייב.‬
‫אתם מגעילים.‬
‫נתראה בבית. ביי.‬
‫- נתראה. - ביי, כנראה.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫היי! לא! זכיתי בו בצורה הוגנת!‬
‫- אביא לך שוט אחר. - אתה חייב לי שוט תה ירוק!‬
‫יושבים בברים עם עוגה‬
‫כאן "אוויר צח". אני טרי גרוס.‬
‫נראה שכולם זוכרים תקופה בחייהם,‬
‫או תקופות רבות, שבהן התמודדו עם חרדה.‬
‫האורח שלי סבל ממנה במשך שנים.‬
‫תרופות נגד חרדה עזרו לו,‬
‫אבל הוא עדיין הרגיש שהחרדה מעכבת אותו.‬
‫הפסקה מהלימודים. לעבודה.‬
‫...של תיעול החרדה אל רוק פאנקיסטי ואקטיביזם פוליטי.‬
‫טוב, בואו נכין עוגת חלב חם.‬
‫עוגת חלב חם.‬
‫אני לא מתה על וניל,‬
‫אז נפר קצת את החוקים.‬
‫השיר הזה עושה לי כאב ראש.‬
‫- היי. - היי.‬
‫חשבתי שאת לומדת למבחנים.‬
‫למדתי. פשוט פתרתי את משחק ההיגיון השביעי שלי, אז סיימתי.‬
‫בחייך, קורין.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫את יכולה לקבל טעימה קטנה,‬
‫אבל שלא תחטפי אי-קולי לפני יום ההולדת שלך.‬
‫- ג'יין, אף אחד לא חוטף אי-קולי. - זה מה שרוצים שתחשבי,‬
‫אבל האזנתי לריאיון של טרי גרוס‬
‫עם הבחור מ"אמריקרס".‬
‫לטענתם חשיבה מסוכנת כזו היא הסיבה לעלייה בחיידק האי-קולי.‬
‫לפעמים אני שומעת את קולה של טרי וחושבת שזו השותפה הנוספת שלנו.‬
‫היא תהיה שותפה נהדרת לדירה, שתשלם שכר דירה בזמן.‬
‫מותק, מצאתי. מצאתי את הבחור עם הקעקועים בטיקטוק.‬
‫סליחה? אני משלמת שכר דירה בזמן.‬
‫בשעה 23:59, ודייב הוא השותף השלישי שלנו.‬
‫זה בול בזמן! אגב, זה היה ממש טעים.‬
‫תודה.‬
‫קוקו קריספיס‬
‫- קוקוריקו. בוקר טוב. - קוקוריקו, דייב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫דייבי, כואב לי הראש. תוכל להביא לי דגני בוקר?‬
‫נראה טוב.‬
‫תודה.‬
‫משוב איכותי.‬
‫יום הולדת לקורין‬
‫תקליטי קפיטול‬
‫הסוכנות של הכוכבים‬
‫מחלקת המוזיקה‬
‫מה נשמע, ג'יין?‬
‫קרן שמש! יום הולדת שמח. עוד יום בגן העדן של תעשיית המוזיקה.‬
‫שנינו יודעים מה יהיה, נכון?‬
‫תיתני רעיונות מעולים לבניטה,‬
‫ואז תמצאי אותם בפח, מכוסים ברוטב קטו ובבוז.‬
‫ממש לא נראה לי.‬
‫בעתיד היא תפיק מסע הופעות משותף שהצעתי,‬
‫ואתה תראה שיקדמו אותי לתפקיד סוכנת זוטרה לפניך.‬
‫כן, וסבתא שלי תופיע על השער של "ספורטס אילוסטרייטד".‬
‫הנה היא. מדברים על החמור. יום נעים.‬
‫ביי-ביי, קרן שמש.‬
‫צ'יפס! אתה ח...‬
‫- בוקר טוב, מיס ברגסטין. - סליחה. מי את?‬
‫אני טסה. מחליפה את ג'ו.‬
‫היא עוברת התמוטטות עצבים.‬
‫הדברים האלה הגיעו בשבילך.‬
‫היי. אני...‬
‫- חשבתי שיש לך ארוחת בוקר עם אריאנה. - במקום עשינו שיעור ספינינג ב-5:00.‬
‫אלוהים, שרירי העכוז שלי ישרפו עד סוף השבוע.‬
‫מה שמזכיר לי. שמישהו ירכיב את מכונת החתירה שהלייבל שלחו.‬
‫- טוב. - הצעיר עם הידיים הקטנות.‬
‫- בסדר. - הרשימה שלי.‬
‫השותפים אישרו את הפגישה ב-10:00,‬
‫ואז יש לך גם ארוחת צהריים עם מחלקת הפרסום של קפיטול,‬
‫והצוות של באד באני יגיע ב-15:00 כדי לדבר על עונת ההופעות.‬
‫קראתי את מזכר העסקה ששלחת בקשר לקרדי בי.‬
‫על סבון הבועות עם שמן הקנאביס שהם רצו לקדם?‬
‫- כן. - אז, תומפסון, מה דעתך?‬
‫לדעתי זה מתאים למותג שלה.‬
‫זה שונה מקוסמטיקה,‬
‫אבל זה עדיין בתחום היוקרה הזה.‬
‫אולי היא תוציא אותו יחד עם אלבום.‬
‫זו הזדמנות מושלמת.‬
‫לקשר אותה עם קנדידה, ניסויים בבעלי חיים ואולי חררה?‬
‫בחייך, תומפסון. תשתמשי בראש שלך.‬
‫או אולי באף שלך. את לא מריחה את זה? זה מסריח.‬
‫תגידי לטד שאם הוא ישלח עוד הצעה כזאת‬
‫למישהו מלקוחותיי,‬
‫הוא ימצא את עצמו בתחתית בריכת הקוי שלי.‬
‫ממתי יש לך בריכת קוי?‬
‫משוחררת.‬
‫פרקליטים מיוחדים "בית הילדים"‬
‫תעודת הערכה לכבוד אוון ח'טרי‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫את בטח פיית הדואר.‬
‫סליחה. מה?‬
‫תמיד תהיתי מי מחלק את הדואר.‬
‫זה כאילו את מחכה שאלך לפני שאת מחלקת.‬
‫זה לא מה שקורה.‬
‫בסדר. טוב. אז נתראה?‬
‫טוב. סוף שבוע נעים.‬
‫היום יום שלישי.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫קדימה! אשיר איתך! קדימה! אשיר איתך!‬
‫נראה לך שייתנו לי משקה חינם לכבוד יום ההולדת? שבעה במרץ, מותק.‬
‫ג'ייני, את הכנת את העוגה?‬
‫- כן, אפיתי בלילה. - בחייך, ג'יין, תשירי.‬
‫- יש לה יום הולדת. - לילה נעים.‬
‫יש לי יום הולדת.‬
‫- היי. כן. - שבעה במרץ, אנשים, יום ההולדת שלי!‬
‫תביעי משאלה!‬
‫- איך באודישנים? - מה?‬
‫- איך באודישנים? - אלוהים! מעולה כל כך.‬
‫זה מטורף. אני כל כך מלאת השראה כרגע.‬
‫אוכל לנסות להתקבל לתפקיד של דמות קבועה בסדרה.‬
‫אני מכירה אותם משיעורי אימפרוביזציה.‬
‫תכף אשוב. יו!‬
‫היי. אפשר לקבל ג'ין וטוניק?‬
‫איזה מין ג'ין?‬
‫ג'ין סן-ז'רמן.‬
‫זה לא ג'ין. אפילו לא קרוב.‬
‫אני קובעת. אני רוצה סן-ז'רמן.‬
‫הייתי מוסיפה טיפת וודקה, טיפת ויסקי.‬
‫אפשר למזוג את שלושתם. אני לא יודעת אם זה אפשרי פה.‬
‫- הבנתי אותך. - אני פשוט רוצה אלכוהול.‬
‫אתה מכניס את הבום-בום לליבי‬
‫שולח את נשמתי אל השמיים כשהאהבה שלך איתי‬
‫ריקוד ג'יטרבג שנכנס לי למוח‬
‫משמיע בום-בום-בום עד שרגליי נעות בכוח‬
‫- מה יש לך שם? - עוגת יום הולדת.‬
‫- יום ההולדת שלך? - לא, של חברתי.‬
‫...חברה סיפרה לי מה עשית בלילה‬
‫את אפית אותה?‬
‫- את הכנת אותה? - בהחלט.‬
‫נוכל לראות מה יש מתחת?‬
‫כן.‬
‫זה מדהים.‬
‫קורין. זאת קורין.‬
‫פריט טריוויה: החלפתי בין השמנת החמוצה לתערובת פודינג‬
‫כדי לקבל עוגה נימוחה יותר.‬
‫אפשר לשים שמנת חמוצה בעוגה?‬
‫זה לא מטורף?‬
‫כן. מה נסגר?‬
‫זה מבלבל, נכון? זה לא רק לטאקו.‬
‫כזה מוזר.‬
‫מה הדבר הזה מסביב?‬
‫דגני בוקר "קוקו קריספיס".‬
‫זה נראה כל כך מדהים.‬
‫זה אפילו לא היה במתכון. אלתרתי.‬
‫את שפית ידוענית?‬
‫לא. אני מפיניקס.‬
‫- אני מחלקת דואר. - את דוורית?‬
‫- ג'יין! - כן.‬
‫תפרסי את העוגה!‬
‫כן!‬
‫לא! אלו... זה לארוחת יום ההולדת שלך.‬
‫אלוהים. את צוחקת? לא אכפת לי.‬
‫- תפרסי אותה! - מה תאכלי לקינוח?‬
‫- נפרוס את העוגה. רוצה? - כן.‬
‫אני אפרוס. אני טובה עם סכינים.‬
‫לא, זה בסדר. נסתדר.‬
‫- יש לך סכין? - כן.‬
‫- בטוחה? - כן.‬
‫- ידיי נקיות. לא לדאוג. - ג'יין, התעלית על עצמך.‬
‫יודעת מה? אני...‬
‫הנה.‬
‫טעים!‬
‫- זה בשבילך. - תודה.‬
‫זה כאילו מר פודינג שוקולד וגברת טופי אנגלי‬
‫התעלסו בתוך הפה שלי.‬
‫- תודה. - טעים. אני מת על העוגה הזאת.‬
‫אני מת על הבחורה הזאת, ואני מת על שמנת חמוצה.‬
‫- רוצים עוגה? - כן!‬
‫כן. עוגה! עוגה! עוגה!‬
‫עוגה! עוגה! עוגה! עוגה!‬
‫עוגה! עוגה! עוגה!‬
‫הירושי, הראש שלי כואב בטירוף, טוב? תוכל פשוט לעזור לי פה?‬
‫תכניס עוד פלפל שישיטו. אשכנע את בניטה להזמין את הוואגיו.‬
‫מה הדברים עם גבינת השמנת?‬
‫איך קוראים להם? בעצם, אולי אגרולים?‬
‫לא, לא אתן כרטיסים לריהאנה בתמורה לסרטן חריף.‬
‫רגע. אולי תוסיפי קצת אדממה בלי מלח?‬
‫אני מפחית בנתרן.‬
‫אם ואגיו נוסף ייפול במקרה לשקית,‬
‫אוכל לארגן כרטיסים לבק.‬
‫טוב. מי מכם שלח לאחיינית שלי יהלום דמים לבת מצווה שלה?‬
‫- השתגעת? - הירושי, אחזור אליך.‬
‫לא צפית בסרט?‬
‫הוצאתי את הגרדניות.‬
‫עבדתי ממש קשה על רעיון מסע ההופעות.‬
‫- כן. - אבל אין סיכוי.‬
‫זו הייתה הצגת רעיון נהדרת.‬
‫מצטערת שבניטה לא אמרה כלום על המצגת שלך.‬
‫- זה פסיכי. - זה בסדר.‬
‫דיברת שוב עם אוון?‬
‫לא, אבל אולי זה לטובה.‬
‫כי הוא אולי מניאק בסתר.‬
‫למשל, לא אוכל פחמימות.‬
‫זה לא היה עובר אצלי.‬
‫- לא לאכול פחמימות? - כן.‬
‫לא, תודה.‬
‫אגב פחמימות, זה מזכיר לי.‬
‫- חשבתי על הקטע הזה של העוגה. - כן?‬
‫ותתחילי לעשות את זה באופן קבוע.‬
‫כלומר, להביא עוגות לברים?‬
‫כן.‬
‫האמת שחשבתי על זה הרבה,‬
‫וזה רעיון ממש טוב.‬
‫כן, כי זה לא יהיה מוזר, לשבת בבר עם עוגה.‬
‫ג'יין.‬
‫אנחנו בלוס אנג'לס, בסדר?‬
‫כולם כאן מוזרים.‬
‫בטח. אבל נשמע שאת רוצה שאפתה בחורים באמצעות סוכר.‬
‫כן. הוא מעורר מינית.‬
‫- את שומעת את עצמך? - מה?‬
‫זה נשמע כמו דרך נהדרת‬
‫להופיע בהפקה המחודשת של "לתפוס סוטה".‬
‫זו לא דרך נהדרת "לנפח" את המועמדות ללימודי משפטים.‬
‫ואני מבינה את זה. באמת.‬
‫אבל את לא רוצה לעשות תואר שני כשאת מלאת ביטחון?‬
‫את לא זוכרת כמה טוב הרגשת בלילה ההוא?‬
‫כל הבחורים שצחקו מהבדיחות שלך על תנורי קונבקטומט?‬
‫אני אפילו לא יודעת מה זה. לדעתי הם לא ידעו מה זה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הם צחקו כי זו הייתה בדיחה טובה.‬
‫דיברתי על איך שתנורי קונבקטומט מפיצים חום אחרת...‬
‫זה ממש מצחיק.‬
‫אם תעשי את זה,‬
‫תפגשי כל מיני בחורים בכל רחבי העיר, טוב?‬
‫זה יהיה המחלף שיוביל אותך לבחון טעמים שונים,‬
‫ולהבין מה את אוהבת ומה לא.‬
‫את רצינית?‬
‫תעשי את זה.‬
‫אם תעשי את זה איתי.‬
‫כן, אעשה את זה איתך.‬
‫דה. קרה שסירבתי למאפים?‬
‫את באמת אוהבת מאפים.‬
‫אלוהים, כואב לי הראש. אלוהים.‬
‫יש אספירין בארון התרופות, מאחורי מקלות האוזניים.‬
‫- נכון. תודה. - למטה מימין.‬
‫לא הייתי שורדת בלעדייך.‬
‫אני שמחה שאנחנו בהסכמה לגבי זה.‬
‫תודה לאל שעברת איתי לאל-איי.‬
‫טוב, אל-איי. כדאי שתתכונני.‬
‫- כאן? - כן.‬
‫- בסדר, שחקנים? - כן.‬
‫אולפני פרמאונט.‬
‫אמנים שהתעשרו בכוחות עצמם.‬
‫- במרכז העיר? - כן.‬
‫בעלי חברות סטארט-אפ.‬
‫תודה לך. חנונים היפסטרים, בסדר.‬
‫יש לי הרגשה שחנונים היפסטרים יהיו...‬
‫- פה. בסילבר לייק. - טוב.‬
‫- גולשים. - כן.‬
‫מה שאנחנו מחפשות זה ברים עם הרבה מקומות ישיבה,‬
‫בלי הרבה בורגנים.‬
‫חייבים ללכת ל"טיקי טיוזדייס".‬
‫- כן. - ה"ויברטו גריל ג'ז".‬
‫ה"פרוליק רום". חובה.‬
‫חייבים ללכת ל"קליפטון'ס קפטריה", עם הדיורמות.‬
‫ה"גזלייט".‬
‫טוב, ואז חייבים ללכת ל"אבי".‬
‫אלוהים. "מוצ'ה לוצ'ה".‬
‫זה עם מסכות ההיאבקות המקסיקניות. כן.‬
‫מזמן לא הייתי שם. אני מתה על המקום הזה.‬
‫מה עם "פוקס אנד האונדס"?‬
‫רגע. ה"גולדן גופר"! כן.‬
‫רגע. אפשר רגע... בחייכן?‬
‫בנות. תקשיבו, נוכל להקדיש רגע כדי להכיר בעובדה‬
‫שבמרכז הפרויקט של ג'יין עומד מסר חיובי לנשים‬
‫- בנושא העצמה אישית? - אלוהים.‬
‫- בסדר. - אז בסדר.‬
‫הכול טוב. בום.‬
‫מה?‬
‫לא מכים בלחיצת יד.‬
‫יש משהו בבגדי הבילויים שלך שמשדר לי "כנסייה".‬
‫זה לא כנסייתי. זה מאופק.‬
‫רגע. זה...‬
‫- היא של אימא שלי? - היא התכוונה למסור אותה.‬
‫טוב.‬
‫לא.‬
‫ג'יין...‬
‫מה? זה קומבינזון שלובשים מתחת לשמלות הסריג המגרדות שלי.‬
‫זה ייראה כל כך טוב עלייך עם המגפיים האלה‬
‫וכאילו... הז'קט השחור שלי! הצמרירי.‬
‫את יודעת בדיוק על מה אני מדברת. תלבשי אותו.‬
‫אני לא טיפוס של קומבינזון.‬
‫כלל האצבע הכללי שלי:‬
‫אם זה מתאים למיסטר רוג'רס, זה מתאים לי.‬
‫זה כלל אצבע נוראי.‬
‫עוגה ראשונה: קטיפה אדומה עם ציפוי גבינת שמנת‬
‫היסטוריה חיה קליפטון'ס - נוסד ב-1932‬
‫יש גברים ששמים את זה בעקב הנעל.‬
‫כן, נכון, כדי שייראו גבוהים יותר.‬
‫בסדר. עוגה מספר אחת, אנשים.‬
‫יש!‬
‫בואו נתפזר ונמצא כמה בחורים בחולצות צעקניות ושיער פנים אירוני.‬
‫- בסדר. חגיגה! - לא!‬
‫- עוגה. - כן!‬
‫בסדר, הנה הם. תהיי קולית, בסדר?‬
‫- כן, כנראה אוכל... - אל תדברי.‬
‫היי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫תהינו אם תרצו לבוא לבר כדי לפרוס...‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫יום הולדת שמח, אחי.‬
‫נוכל ללכת הביתה ופשוט לנסות שוב בסופ"ש הבא?‬
‫לא! בשום פנים ואופן לא. לא, יש לנו עוגה שלמה.‬
‫מיליון בחורים באל-איי בטח רוצים לאכול אותה.‬
‫- טוב, בטח. אבל איפה הם? - נראה.‬
‫הם שם. האוטובוס מלא בנים.‬
‫אלוהים!‬
‫לאן הם הולכים?‬
‫אלוהים! בחורים.‬
‫מה עשית?‬
‫היי, חבר'ה. היי.‬
‫אנשים, רק תהיתי אם מישהו רוצה עוגה.‬
‫כן, כן, כן, כן!‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫- אתקן את הצמות יותר. - מעניין אם עשיתי את זה.‬
‫- זה עובד. - שלום.‬
‫- היי. - היי. מה שלומך?‬
‫אני רוצה להזמין...‬
‫כופתאות חזיר ו...‬
‫רולים אורז ושרימפס.‬
‫קנטונזית, מותק. לא מנדרינית.‬
‫סליחה.‬
‫כופתאות שרימפס מאודות.‬
‫שו-מאיי...‬
‫ראפ אורז דביק.‬
‫בואו נתפרע!‬
‫בנות?‬
‫אני רוצה עוף קונג פאו, בבקשה.‬
‫גם לי, בבקשה. תודה.‬
‫אז איך בכנס?‬
‫היה נהדר כל כך להכיר עורכי דין אחרים‬
‫שפועלים למען האג'נדה של זכויות האדם.‬
‫האוכל בפיניקס לא שווה כלום לעומת מה שיש פה.‬
‫אבא שלך היה משהו-משהו השנה.‬
‫- הוא היה נואם מרכזי אתמול... - מה?‬
‫...דיבר על רפורמת הגירה, איך לתקן את תהליך הוויזה.‬
‫אלוהים. זה מדהים.‬
‫- אבא, כל הכבוד! - תודה.‬
‫כן, טאשה ואני, אנחנו מנסים לתרום את חלקנו,‬
‫כמו שג'יין תעשה.‬
‫למרות שהיא קפדנית כל כך שהיא בטח תעסוק בדיני קניין.‬
‫עוד פעם עם דיני הקניין.‬
‫- זאת בדיחה? - זאת בדיחה.‬
‫מתי תיבחני לאוניברסיטה, מותק?‬
‫אני רוצה לשבת באוגוסט למבחן דמה מלא,‬
‫ואז ללמוד עוד קצת, להיבחן פעמיים.‬
‫זה מזכיר לי. התקשרתי לדיקן של אוניברסיטת אירוויין.‬
‫- רק ציינתי שאולי תנסי להתקבל. - תודה.‬
‫יש להם תוכנית נפלאה.‬
‫אגיש בקשות לכל האוניברסיטאות בקליפורניה.‬
‫לא ידעתי שאת בקטע של רוטב חריף.‬
‫עוגה שנייה‬
‫רום ותבלינים‬
‫היי, רוצים עוגה?‬
‫לא לחכות למארחת‬
‫תוצרת בית. בתיאבון.‬
‫רווקה.‬
‫היא אופה. היא הכינה אותה.‬
‫היא זכתה בפרס הצטיינות לאומי.‬
‫בתיאבון.‬
‫הבחור עם הרטייה מסתכל עלייך.‬
‫הבחור עם הרטייה?‬
‫- כן, עם הרטייה. - עם הרטייה?‬
‫לא.‬
‫- הבחור עם הרטייה. - הבחור עם הרטייה.‬
‫לכי. יש לך משימה.‬
‫כן.‬
‫- היי. - היי.‬
‫זאת עוגת רום ותבלינים שאני הכנתי.‬
‫טוב, בטי קרוקר. בואי נראה.‬
‫טוב. תכיני את זה כקאפקייק,‬
‫פזרי למעלה אגוזי פקאן קצוצים, ויש לך קינוח מושלם.‬
‫אתה מדבר בשפה שלי. האמת שאני לא מכינה קאפקייקס.‬
‫- רגע. את לא? - לא.‬
‫- בדיוק הכנתי עם ציפוי חמאה. - כן?‬
‫צריך לזלף בצנתר הנכון.‬
‫- איך אדע מה הנכון? - אוציא אותו ואצלם לך.‬
‫- כן? - כן. מה המספר שלך?‬
‫- אתן לך. - פשוט תכניסי לפה.‬
‫- טוב. - פרס הצטיינות?‬
‫- כן. - כמה קיבלת בפסיכומטרי?‬
‫שבוע - בר - עוגה‬
‫אם נכין עוגה אחת בשבוע במשך שנה, כלומר 50 עוגות,‬
‫כנראה נצא להפסקה בחג ההודיה ובחג המולד.‬
‫תוצאות‬
‫צריך להוסיף עמודת תוצאות.‬
‫- תוצאות. - כן. תוצאות.‬
‫כמו "העוגה נאכלה", "לא נאכלה".‬
‫לא. לא, כמו תוצאות.‬
‫כמו נשיקות, פלירטוטים, נגיעות,‬
‫שליחת ידיים במכוניות.‬
‫התוצאות האמיתיות, אלה שאנחנו מחפשות.‬
‫- הבחור עם הרטייה. סימס. - מה? הוא סימס לך?‬
‫אלוהים. מה הוא אמר? תפתחי.‬
‫זה דיו בלתי נראה. עושים ככה.‬
‫זה דיק פיק.‬
‫זו התוצאה הראשונה שלך.‬
‫נראה לך שהמתכון שם מתחת?‬
‫לא נראה לי שהמתכון...‬
‫הוא אמר שהוא יוציא אותו... הבנתי.‬
‫הבנתי.‬
‫אני אשמה.‬
‫"אוציא אותו ואצלם לך."‬
‫טורט שוקולד ופטל עוגה שלישית‬
‫קדימה.‬
‫- מזלגות, נכון? - כן. מספר האנשים מכובד.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- היי. - היי. שלום.‬
‫אתן פשוט אופות עוגות ומביאות אותן לברים?‬
‫מי יעשה דבר כזה?‬
‫אלוהים. אני לא...‬
‫קאובוי פאלאס סאלון‬
‫שכבות תפוחים עוגה תשיעית‬
‫כן! כן, נורה, את בוקרת,‬
‫ואת מזינה את הכאב, הדבר היחיד שהוא אמיתי!‬
‫כן, נורה.‬
‫טוב, רגע. זה טעים,‬
‫מה שעשוי ממש להועיל, ועם...‬
‫את אמורה לחלק את העוגה לאנשים.‬
‫צפיתי בנורה. תראי אותה.‬
‫מישהו רוצה עוגה בחינם?‬
‫זה בחינם. רוצה... זו עוגת תפוח. היא ממש טעימה.‬
‫עוגה 14: שוקולד צ'ילי‬
‫עוגה 16: בננה אבוקדו עם ציפוי מייפל‬
‫עוגה 17: ריקוטה ומרווה‬
‫עוגה 18: בייקון, חסה ועגבנייה בלי חסה‬
‫תוצאות דיק פיק‬
‫משקאות חינם‬
‫ריקודים‬
‫הטלפון של ג'ייק‬
‫כשתסיימו לתעל את האחיות חדיד,‬
‫לכי למשרד שלי, תומפסון.‬
‫תסחבי את זה.‬
‫- אז, בניטה... - תומפסון, את מחרפנת אותי,‬
‫אבל אני מקדמת אותך לתפקיד סוכנת זוטרה.‬
‫מה?‬
‫לא נכון. את רצינית?‬
‫אלוהים. אלוהים. אני...‬
‫בבקשה אל תתחילי לבכות.‬
‫אלוהים. מצטערת.‬
‫אתן לך הרבה אחריות ובנוסף,‬
‫תרוויחי כפליים מ"מר אני למדתי בייל" שם בחוץ.‬
‫- אז שלא אתחרט על זה, תומפסון. - לא. בשום פנים ואופן לא.‬
‫לא. לא תתחרטי על זה. תני לי את כל העבודה.‬
‫כל מה שתרצי, אעשה. אני אוהבת את זה. צריכה את זה.‬
‫- אפשר לחבק אותך? - לא.‬
‫- מותק, אמרת ב-20:00. - לא, זה תמיד היה ב-19:00.‬
‫- טוב, בטוחה? כי... - כן.‬
‫- אתה דפוק, דייב! - אלוהים, ברוק!‬
‫- לילה טוב. - ביי.‬
‫- ביי. - נתראה.‬
‫- מי זה היה, לעזאזל? - זה היה ברוק מהמשרד.‬
‫הוא דפוק. לא אכפת לי.‬
‫לפחות הוא הגיע לחגוג את הקידום שלי.‬
‫אתה יודע כמה זה חשוב לי.‬
‫כן, כלומר, אמרתי לו שזה ב-19:00 כל כך הרבה פעמים.‬
‫הוא תמיד עושה לי את זה.‬
‫כאילו, תעמוד בקצב, בנאדם. אתה מבוגר.‬
‫כן, אבל מאז שאנחנו מכירות את דייב, הוא תמיד מאחר.‬
‫זה די הקטע שלו.‬
‫אני לא אוהבת שזה הקטע שלו. זו גסות רוח.‬
‫- גסות רוח איומה. - נכון.‬
‫אלוהים.‬
‫האם יש לנו משהו חזק יותר מאספירין? הוא כבר לא משפיע.‬
‫איבופרופן ונפרוקסן גם עוזרים. אני יכולה לקפוץ לחנות ולקנות לך.‬
‫יחד עם המשלשלים לבעיות שלך בשירותים.‬
‫אני מבוגרת מספיק כדי להיות מסוגלת לומר "קקי".‬
‫לבעיות הקקי שלך.‬
‫אלך לחנות ואגיד, "היי, יש לך מיץ קקי?"‬
‫כדי באמת לאתגר את עצמי.‬
‫אלוהים. אלוהים! קורין? קורין!‬
‫אני חושבת שצריך להתקשר להורים שלך.‬
‫לא, אחותי. בטח התייבשתי.‬
‫קורין, לא מפרכסים כי מתייבשים.‬
‫אתקשר אליהם.‬
‫היי, מיס תומפסון.‬
‫סריקת הסי-טי שלך מראה דלקתיות רבה באונה הקדמית.‬
‫- סבלת מכאבי ראש? - כן, היא סובלת.‬
‫ולא דיברת עליהם עם רופא, נכון?‬
‫לא. פשוט חשבתי שאלו כאבי ראש.‬
‫טוב. תצטרכי להפסיק לנהוג.‬
‫לא להתרחץ או לשחות לבד. עלול להיות לך התקף נוסף.‬
‫אתן לך הפניה לנירולוגיה,‬
‫ולמרבה המזל יש לנו מחלקה אונקולוגית טובה מאוד.‬
‫רגע. מה?‬
‫- אני מצטערת. מה קורה? - מה?‬
‫קטן עלייך!‬
‫תתאפס.‬
‫זה חסר היגיון.‬
‫אני עוסקת בהשתתפות עצמית למחייתי.‬
‫תעביר אותי למישהו שיודע על מה הוא מדבר.‬
‫הכלי הרב תכליתי אצלך?‬
‫המוח של בתי עובר ביופסיה בעודנו מדברים.‬
‫לא, לא אמתין.‬
‫בסדר. אני אמתין.‬
‫החתך שלך נראה נהדר. הדלקת פחתה.‬
‫נהדר.‬
‫בתוך זמן קצר זה יתאחה.‬
‫יש! תודה.‬
‫רואים את הגוש כאן.‬
‫בהתבסס על מיקומו ותוצאות הביופסיה,‬
‫נטפל בסרטן הזה בשילוב של כימותרפיה והקרנות.‬
‫כיוון שקורין צעירה, ומעבר לזה בריאה מאוד,‬
‫אנחנו מצפים להצלחה כבירה.‬
‫מאוחר מדי ל"משאלת לב"?‬
‫להכין רשימת דברים לעשות לפני המוות?‬
‫מטרתנו לבלום את גדילת הגידול.‬
‫או אפילו טוב מזה, לכווץ אותו. משם נתחזק את המצב.‬
‫אז עוד צלקות קרב?‬
‫זה תלוי במספר גורמים.‬
‫בואי נתרכז בהווה.‬
‫בסדר.‬
‫ארוחת צהריים?‬
‫- אבא, זה בסדר. - לא, אי...‬
‫- זה לא בסדר. - זה כן בסדר.‬
‫- זה לא בסדר. - טוב.‬
‫- מישהו צריך מסטיק? - אנחנו עומדים לאכול אוכל.‬
‫אני אקח אחד.‬
‫תודה.‬
‫בסדר. רוצה שנתחלק?‬
‫אני אזמין שניצלונים ואת תזמיני פטוצ'יני אלפרדו?‬
‫- כן. - כן?‬
‫אזמין טבעות בצל רק לי כי אני רוצה לשקוע בתרדמת פחמימות.‬
‫יש שוב כנפיים בבופה.‬
‫באמת? שנזמין כנפיים חריפות במקום?‬
‫מתאים לי.‬
‫זה ריי עם הג'יפ.‬
‫הוא רוצה לדעת אם יהיה לנו מקום בשבילו השבוע לטיפול במכה.‬
‫הוא אומר שאתה היחיד שהוא רוצה שייגע בו.‬
‫נראה לי שצריך להחזיר איתנו את קורין.‬
‫- מה? - פרד, הרגע התיישבנו.‬
‫תן להן לפחות לאכול קצת כנפיים.‬
‫לא חשבת שנשאיר אותך כאן, נכון?‬
‫האמת שכן, כי אני בת 24, לא 12.‬
‫יש בתי חולים טובים מאוד בפיניקס,‬
‫טוב? יש לנו מרפאת מאיו, ואני בטוח שנוכל לאשפז אותך שם.‬
‫אבא, לכאן סלבריטאים באים כדי לעבור כימותרפיה, טוב?‬
‫שריל קרואו, מליסה אתרידג', שרון אוסבורן.‬
‫שרון אוסבורן?‬
‫הרופאה שנפגשנו איתה, היא תותחית.‬
‫אני בטוח שהיא כשירה,‬
‫אבל בבית, אימא שלך ואני נוכל לעזור לך להיות עם היד על הדופק.‬
‫היא תצטרך להתפטר מעבודתה.‬
‫- תודה. - חשבתי שהעבודה שלה זוועה.‬
‫היא זוועה, אבל היא סוף סוף תהיה טובה.‬
‫קידמו אותי.‬
‫- מזל טוב. - ידעת?‬
‫תמיד רציתי את זה.‬
‫אימא?‬
‫תראי, אנחנו רק רוצים לעשות את מה שהכי טוב, בסדר?‬
‫אם נשאיר אותך לבד, לא נוכל...‬
‫- אבל היא לא תהיה לבד. - כן.‬
‫אוכל לדאוג לכל הצרכים שלה.‬
‫אוודא שהיא תגיע לכל התורים שלה,‬
‫תיקח את הכדורים הנכונים ותנוח, כל הדברים האלה.‬
‫ג'יין, זה ממש מתוק, אבל זו תהיה מעמסה.‬
‫לא, ג'יין נועדה בדיוק למצב כזה.‬
‫כן.‬
‫תשאירו אותי עם אימא מפרפרת.‬
‫אימא מפרפרת שהיא תורנית הסעות, מכינה ארוחת צהריים,‬
‫מנויה לקיי-סי-אר-וו, נשיאת ועד ההורים‬
‫וחברה בוועד הבית.‬
‫- מתה על קיי-סי-אר-וו. - משוגעת.‬
‫אז אולי נישאר עד שתתאקלמי?‬
‫למה?‬
‫כדי שנדע שהתאקלמת.‬
‫לא, נראה לי שזה בסדר.‬
‫- אני מתעקש. - לא. אני...‬
‫- זו דירה קטנה. - זה יהיה בסדר.‬
‫לא, זה לא יהיה בסדר.‬
‫תנסה לתקן את הקיר באיזה 3:00 בבוקר,‬
‫ותפריע להחלמתיות שלי.‬
‫מה קרה לקיר?‬
‫חשבתי שבעל הבית היה אמור לצבוע מחדש את הקירות האלה.‬
‫אלך מחר לחנות ואקח מניפת צבעים.‬
‫הזזת את הקאטר שלי?‬
‫לא, אבל אם תמצא אותו, תגזוז ציפורניים ברגליים?‬
‫לאיזה אורך תיתן להן להגיע, פרד?‬
‫אני לא יודע. ניתן לזה עוד שבוע ונראה.‬
‫אני חוששת שתעשה לי קטע של ולוצירפטור מתוך שינה.‬
‫- מה זה אומר? - אני לא רוצה לדעת.‬
‫בנות, מישהי מכן הזיזה את הקאטר שלי?‬
‫לא משנה. מצאתי.‬
‫אלוהים.‬
‫נהפכנו לקומדיית מצבים.‬
‫את בסדר?‬
‫אני מניחה שזאת כזאת שאלה מוזרה.‬
‫בסדר ככל האפשר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כל זה ממש מוזר.‬
‫כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫היי, אם לא אשרוד,‬
‫תוכלי לוודא...‬
‫שליידי גאגא תפתח בית יתומים על שמי?‬
‫בית למפלצות קטנות.‬
‫- כן. - אבדוק את העניין.‬
‫ידעתי שאוכל לסמוך עלייך.‬
‫תמיד.‬
‫היי.‬
‫במכונה הזאת, זה די מצחיק.‬
‫צריך ללחוץ ממש חזק על החלק העליון,‬
‫והדבר שנראה כמו ידית? צריך לסגור אותו עד הסוף.‬
‫אכן. כן.‬
‫יש לכן רק קפה פלצני? לרוב אני שותה קפה נמס.‬
‫נכון. אתה יודע מה?‬
‫אני חושבת ששמרנו את הצנצנת שלך מהפעם הקודמת.‬
‫רק שנייה.‬
‫היי. הנה היא. היי, תודה.‬
‫כן.‬
‫שמתי לב שיש שריטה על הדלת שלך בצד של הנוסע.‬
‫אמצא את הצבע ואקנה נייר זכוכית.‬
‫נטפל בזה מחר.‬
‫פרד, זה נחמד כל כך,‬
‫אבל זה לא צריך להדאיג אותך כי...‬
‫לא, לא. ג'ייני.‬
‫איזה נוכל יעשוק אותך‬
‫ויעשה עבודה גרועה.‬
‫הנה הטסטר לשקעי חשמל שלי.‬
‫מה זה?‬
‫אני אופה הרבה עוגות. כן.‬
‫טוב.‬
‫ואני לוקחת אותן לברים.‬
‫כי?‬
‫זו מעין דרך להכיר בחורים.‬
‫- אבל זה לא ככה, מבטיחה. - טוב.‬
‫"סקוויה, רום ותבלינים, דיק פיק".‬
‫רותי, יש לך סרט הדבקה עמיד למים?‬
‫לא, זה ה... זה יתאים.‬
‫ביה"ח הוליווד‬
‫כשאסיים איתה, אקח אותה הביתה‬
‫ואתלה אותה כמו גביע.‬
‫רק את תרצי לשמור את מסכת הקרינה שלך.‬
‫מה? את צוחקת עליי?‬
‫מי לא תרצה לשמור את מסכת הסרטן שלה?‬
‫ליום שישי ממש בא לי להכין עוגת פינה קולדה וקוקוס,‬
‫כאילו, קוקוס ענק. אפשר?‬
‫כן, אפשר, אבל...‬
‫אנחנו באמת צריכות להיות בברים עד 3:00 בבוקר‬
‫ולאכול ציפוי לארוחת ערב?‬
‫- סליחה? - אני רצינית.‬
‫את מנסה למחוץ את נשמתי?‬
‫אם העניין עם ליידי גאגא לא יקרה, זה לא יהרוג אותי, אבל זה כן.‬
‫את רוצה... את רוצה שאמות?‬
‫זה כל כך לא הולם.‬
‫את רוצה שאמות?‬
‫- קורין. - אלוהים.‬
‫אני פשוט חושבת שצריך לתת עדיפות לטיפול שלך.‬
‫אחותי.‬
‫אם לא תהיה לי הסחת דעת, אני ארד מהפסים.‬
‫יש דרכים אחרות להסיח את דעתך.‬
‫יש לנו בבית משחקי קלפים. אני ממש רוצה...‬
‫ג'יין, אמרת כל מה שאני צריכה.‬
‫אני צריכה את זה.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫וחשבתי על שם.‬
‫כן?‬
‫"ברוגה".‬
‫- יצירתי. - תודה לך.‬
‫עוגה 22: פינה קולדה‬
‫תודה רבה, נורה, על הדפסת הדפים.‬
‫אז אם תביטו בלו"ז, חילקתי אותו‬
‫כך שאחת מאיתנו תוכל להיות עם קורין בכל תור.‬
‫יש גם רשימת מחליפות... תודה.‬
‫ויש מחליפות למחליפות, לכל צרה שלא תבוא.‬
‫כן.‬
‫ומה עושים אם יש לך התקף? מתקשרים לשירותי החירום?‬
‫זה תלוי באורך ההתקף.‬
‫- נכון? - כן.‬
‫שמתי לב שהכול פה רפואה מערבית,‬
‫ואני פשוט מרגישה ששווה לדבר על שיטות ריפוי אחרות,‬
‫כמו רייקי, טיהור צ'אקרות, איזון מרידיאנים.‬
‫משנה כיוון. תראו את העוגה הזאת.‬
‫בואו לא נשכח למה אנחנו כאן, גבירותיי, טוב? אנחנו כאן כדי לחפש.‬
‫אני לא רוצה להלחיץ אתכן,‬
‫אבל איזה זקן לא מפסיק לבהות בנו.‬
‫- איפה? - בשעה 9:00. עיניים עצובות.‬
‫זה אבא שלי.‬
‫היה ממש נהדר לארח אתכם פה.‬
‫זה יוצא מכלל שליטה.‬
‫אנחנו פשוט מרגישות שאנחנו מוכנות להיות לבד.‬
‫לא.‬
‫לא. אפילו לא תיקנתי עדיין את המקלחת‬
‫כי ב"לו'ס" לא היה חומר איטום נכון.‬
‫צריך לטפל בפתח האוורור של המייבש.‬
‫זו סכנת שרפה... יש לי רשימה שלמה.‬
‫נראה לי שאתה יורד מהפסים.‬
‫אני יורד מהפסים?‬
‫אני לא זה שער ב-4:00,‬
‫מכין רוטב ספגטי ומשחק בוורדל.‬
‫אתה יודע שאם אני מפספסת יום, הרצף שלי מתאפס.‬
‫לא ב-4:00 בבוקר.‬
‫זה מתאפס רק בחצות. יש לך יום שלם מחורבן.‬
‫אנחנו לא יכולים להישאר כאן לנצח.‬
‫בסדר. טוב. תחזרי.‬
‫את תדאגי למוסך,‬
‫ואני אישאר כאן ואטפל בדברים.‬
‫אני לא יכולה לתקן את המכוניות.‬
‫חוץ מזה, מה עוד אתה יכול לעשות כאן,‬
‫מלבד לפקח באופן אישי על ההקרנות שלה?‬
‫אנחנו מכירים את כולם בבית החולים. טיפלנו בעניין הביטוח,‬
‫ומילאתי את המקפיא שלהן‬
‫ביותר לזניה מכפי שהן אי פעם ירצו לאכול.‬
‫בלתי אפשרי. אני מתה על הלזניה שלך.‬
‫תודה, ג'יין, אבל תהיי מציאותית.‬
‫- תצטרכו יותר מארוחת ערב. - זה נכון.‬
‫אתם לימדתם אותי לטפל בעצמי, בסדר?‬
‫כך אני עושה את זה. תנו לי להיות אדם מבוגר.‬
‫כן, אנחנו נהיה בסדר. מבטיחה.‬
‫תוכלו לנסוע הנה מפיניקס מתי שתרצו.‬
‫החדר שלי תמיד יעמוד לרשותכם.‬
‫אנחנו לא מוכנים לעזוב אותך, קורקי.‬
‫כן, אני יודעת, אבל...‬
‫למען הקשר שלנו, אני לא מסוגלת לראות את כפות הרגליים היחפות שלך עוד.‬
‫בסדר, יש סלט פסטה במקרר,‬
‫ובית המרקחת אמור להתקשר ביום שני בנוגע לטמודל של קורין.‬
‫הבנתי. תודה, רות.‬
‫אעדכן אתכם כשאשמע מהם.‬
‫בסדר. תודה, ג'ייני.‬
‫יש לכן תרסיס שימון?‬
‫- כן, אנחנו בסדר. - כן, יש לנו.‬
‫יש לנו מספיק לכל הבניין.‬
‫לכאבי הראש שלך.‬
‫רפואה אלטרנטיבית‬
‫מה? אימא!‬
‫רק תיזהרי. זה שבעה חלקים טי-אייץ'-סי.‬
‫אלוהים.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫- אוהבת אותך. - תודה על הכול.‬
‫- תודה. - תודה, ג'יין.‬
‫תודה.‬
‫- ביי. - אלוהים.‬
‫בשבילך.‬
‫פרד, החטיפים שלך והשתייה במושב האחורי.‬
‫תודה שעזרתם לנו להתאקלם.‬
‫ביי.‬
‫- אל תזרקי את הקפה שלי, ג'ייני. - לא אגע בו.‬
‫צאו לדרך.‬
‫תודה על הוויד. אוהבת אתכם.‬
‫אעדכן אתכם בצ'ט הקבוצתי שלנו.‬
‫ביי. סעו! נתראה בסתיו.‬
‫חופש!‬
‫אלוהים. סליחה.‬
‫הפלמינגו הוורוד‬
‫אלוהים. סליחה.‬
‫אני לא מאמינה שהורייך הלכו למענך לבית מרקחת לקנאביס.‬
‫אחותי, זה בטעם דובדבן.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים. יש לי כזה רעיון מעולה. הקיץ עדיין לא הסתיים.‬
‫עוגה 23: דובדבן סי-בי-די וטי-אייץ'-סי‬
‫- מעולה. - אלוהים.‬
‫את לא רוצה עוד?‬
‫נראה לי שעדיף שלא אוכל עוד.‬
‫אני מסטולה כל כך.‬
‫היי, רוצה עוגה?‬
‫גילוי נאות, יש בפנים טי-אייץ'-סי וסי-בי-די.‬
‫חלקנו מגיבים קשה יותר מאחרים.‬
‫אולי אחרי המשמרת שלי.‬
‫רק שתדע, לציפוי יש טעם של משקה דובדבן...‬
‫יש לו טעם של משחת שיניים לתינוקות.‬
‫לא, בלי הפלואוריד, אתם יודעים.‬
‫כבר מאוחר. אזמין לנו הסעה.‬
‫מה? לאן אתה הולך?‬
‫- להזמין הסעה. - לא.‬
‫ותראי אותה. תכף אשוב.‬
‫- טוב, חייבים לזוז. - בחיים לא הייתי רגועה כל כך.‬
‫אני פשוט... מרגישה כאילו אני באמבטיה ויש ריח של גשם.‬
‫אני צריכה לשירותים.‬
‫- רגע, דייב משיג הסעה. - להתראות.‬
‫- היי. - אלוהים!‬
‫היי.‬
‫היי. החברה שלי הולכת לשירותים...‬
‫כן, יש לך עיניים ממש יפות.‬
‫תודה.‬
‫אפשר להזמין אותך למשקה?‬
‫לא, תודה.‬
‫בחייך. רק משקה אחד?‬
‫- בחייך, בשבילי. - לא, תודה. לא תודה לך.‬
‫משחקת אותה קשה להשגה?‬
‫- אני מסטולה. - טוב.‬
‫ולא בא לי משקה.‬
‫- לא, תודה. אמרתי חמש פעמים. - טוב, הבנתי.‬
‫את לא צריכה להגיב כמו כלבה, בסדר?‬
‫אני...‬
‫מה אמרת לחברה שלי?‬
‫אמרתי שהיא לא חייבת להיות כזאת...‬
‫דיברת מספיק.‬
‫תגיד את זה. תגיד, "דיברתי מספיק".‬
‫דיברתי מספיק.‬
‫להתראות.‬
‫- האמת, זה ממש טעים... - אני יודעת.‬
‫אבל אתן מניאקיות.‬
‫מה נסגר?‬
‫- קורין. - כן.‬
‫את לא כלבה.‬
‫אני יודעת שאני לא כלבה.‬
‫יופי. יופי. אל תיתני לי לאכול עוד עוגה.‬
‫עוגה 29: שוש ועור‬
‫כן, מותק.‬
‫ג'יין, העוגה ממש טעימה.‬
‫- אפשר עוד פרוסה? - לא, זה לבנים.‬
‫טוב. הוספת לזה יוגורט?‬
‫כן.‬
‫זה באמת עובד.‬
‫סאם.‬
‫זה אח שלי. הוא ייתן לי טרמפ אחרי המשמרת שלי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אתה חייב לטעום מהעוגה, סאם. היא טעימה כל כך.‬
‫יודע מה? אוכל לפרוס לך פרוסה משלך.‬
‫- יש לך דקה, נכון? - כן.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים. זה היה מוזר כל כך. בחיים לא עשיתי את זה.‬
‫- הרגע התמזמזת בפומבי. - אני יודעת.‬
‫הרגע התמזמזת בפומבי!‬
‫נכון!‬
‫תסתכלי לי בפרצוף!‬
‫אלו... מי הוא?‬
‫מי אני?‬
‫נישקת עכשיו בחור.‬
‫זה לא המקום הכי נקי לעשות את זה.‬
‫ג'יין, הם לגמרי רעילים. אני חושבת שזה לא באמת משנה.‬
‫אמת.‬
‫את מוסיפה את חשבונות המכולת להוצאות שאנחנו מתחלקות בהן?‬
‫החשבון החודשי שאנחנו חולקות.‬
‫חשבון חודשי?‬
‫ג'יין.‬
‫קבלות המכולת, קבלות הדלק,‬
‫על שלקחת אותי לתורים שלי, ולעבודה ולכל מקום?‬
‫אל תהיי מגוחכת.‬
‫"אל תהיי..." אני לא מגוחכת.‬
‫את צריכה ללמוד לחייב אנשים על השירותים שלך.‬
‫כדי להיות עו"ד, תצטרכי להוציא חשבוניות.‬
‫לא תשלמי לי על דלק.‬
‫את מעצבנת כל כך.‬
‫תתחפשי לשופטת ג'ודי בליל כל הקדושים.‬
‫עוגה חינם‬
‫קורין תומפסון גיוס תרומות מרוץ 5 ק"מ‬
‫הצטרפו אלינו לתמיכה בקורין במאבקה בסרטן!‬
‫אחותי, אנחנו אמורים לרוץ חמישה ק"מ למענך?‬
‫- אני רק אמורה להגיע. - בסדר.‬
‫אולי לתת כמה כיפים לאנשים, לחלק קצת מיץ.‬
‫כן. מתי זה קרה?‬
‫בואי נראה.‬
‫בניטה הגישה את הניירת הבוקר לעירייה.‬
‫סליחה. את רצינית?‬
‫אין לי מה לעשות בנוגע לזה, ג'יין.‬
‫פשוט השלמתי עם זה שככה הדברים מתנהלים כשיש לך סרטן.‬
‫אנשים מרחמים עלייך, ואז הם קונים לך דברים,‬
‫ואת פשוט צריכה לקבל אותם באדיבות,‬
‫מה שמשפר להם את ההרגשה.‬
‫טוב, אז יש לך דיקור ב-17:00,‬
‫וג'ייק יביא סוג של כלב טיפולי‬
‫שאולי תרצי ואולי לא.‬
‫כן, אני אוהבת כלבים.‬
‫- בסדר. טוב. - תודה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אתה עובד במחלקה המשפטית, נכון?‬
‫כן. זו מחלקה מאוד מרגשת.‬
‫בסדר. אתה בטח ממש עסוק,‬
‫אבל אם אקנה לך משקה,‬
‫האם תוכל להסביר לי על קניין רוחני?‬
‫כי אני מנסה להתקבל לבי"ס למשפטים. ממש סקרנית.‬
‫כן. כן. אני עוקב אחרי רישיונות בין-לאומיים, אז...‬
‫אולי נוכל פשוט להתחיל משם?‬
‫כן. רישיונות בין-לאומיים מרתקים אותי.‬
‫אתה יורד?‬
‫בחייך. רק הכרנו.‬
‫בדיחה מטומטמת. אדווח על עצמי למח' כ"א.‬
‫כן, טוב. נתראה.‬
‫טוב, רק שתדע.‬
‫יש בזה סעיף בלעדיות,‬
‫אבל לא ראיתי אותו בהוא, ואולי שווה להזכיר את זה.‬
‫- מפחיד כמה שאת טובה בזה. - כן?‬
‫את מנסה לגנוב את העבודה שלי.‬
‫ממש לא. עם כל הכבוד למחלקה המשפטית.‬
‫בהחלט לא. אני מבין.‬
‫רגע. חשבתי שתנסי להתקבל לבי"ס למשפטים.‬
‫כן, אנסה.‬
‫אני רוצה להישאר בעיר,‬
‫אז אני מקווה שיו-סי-אל-איי או יו-אס-סי או משהו כזה.‬
‫מעולה.‬
‫אבל מה איתך? יש לך תוכניות אחרי זה?‬
‫תוכנית אחרי זה? לא יודע. אני בתוכנית המתלמדים.‬
‫- התכנון הוא המחלקה המשפטית... - התכנון.‬
‫...בחמש השנים הבאות. כן.‬
‫אבל אני אוהב את הקצב פה, ואת הבוס שלי,‬
‫ואת החטיפים בחדר המנוחה.‬
‫אכלתי איזה יום פרוסה מעוגת ארטיק התפוז שלך.‬
‫באמת?‬
‫השבבים הכתומים בציפוי, מדהימים.‬
‫גררת פעם קליפת תפוז? זו אימת מפרקים טהורה.‬
‫אז, רק כדי להבהיר, לא היה דם בעוגה?‬
‫אני יכולה להבטיח שאין דם בעוגה הזאת.‬
‫- אבל אני שמחה שאהבת. - הגיוני. כן, מתי עליה.‬
‫את עדיין רוצה לשמוע על קניין רוחני?‬
‫לדבר בכנות?‬
‫לא ממש.‬
‫בכנות, אני שמח שאמרת את זה.‬
‫הבטחת לי משקה, ויש לי רק מים מוגזים.‬
‫- אני יודעת. עוללתי לך את זה. - כן.‬
‫בסדר. שוב תודה על ערב כיפי של חוזים.‬
‫- ערב נהדר של חוזים. - כן.‬
‫אין בעד מה.‬
‫האמת שלמדתי יותר הערב‬
‫ממה שהייתי לומדת בסמסטר הראשון בבי"ס למשפטים.‬
‫באמת? החמאת לי.‬
‫- תגידי לבוס שלי. - בסדר.‬
‫יופי. אני שמח.‬
‫חכי.‬
‫האמת שנהניתי מאוד הערב.‬
‫גם אני.‬
‫איך רמת הבחילה שלך?‬
‫בסדר.‬
‫- את ישנה טוב? - כן.‬
‫איך מצב הרוח שלך?‬
‫הייתי אומרת שנפלא.‬
‫נפלא? באמת?‬
‫ג'יין התנשקה בלילה עם בחור שהיא דלוקה עליו כבר שנים, אז...‬
‫- קורין. - זה הרים את המורל.‬
‫ההורים שלך בטלפון. סליחה. נא להתעלם.‬
‫מה? לא אכפת להם.‬
‫יופי לך, ג'יין.‬
‫תשמרי על עצמך, טוב? תשתמשי בקונדום.‬
‫מה?‬
‫טוב, אז מתי אצא לקנות פאה?‬
‫אני אלרגית לצבע.‬
‫רציתי שיער ורוד. זו ההזדמנות.‬
‫כנראה לא תצטרכי פאה.‬
‫רוב האנשים לא מתקרחים בטיפול הזה.‬
‫אבל השיער אולי יהיה דליל יותר עם התקדמות הטיפולים.‬
‫- אבל אני רוצה פאה. - הזמנתי לנו למדידה.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫- אם לא ורודות, לא רוצה. - אחותי, הן ורודות.‬
‫איך שיווי המשקל שלך?‬
‫יש לי קצת סחרחורת לפעמים, אבל לא משהו רציני.‬
‫לא אמרת לי שאת סובלת מסחרחורות.‬
‫נראה לי שאולי אוריד את המינון של התרופה נגד התקפים.‬
‫זה משהו שאמור להדאיג אותנו?‬
‫אמצעי זהירות שיעזור עם הסחרחורת.‬
‫אין סיבה לדאגה.‬
‫תודה. ביי.‬
‫את יודעת שליז ראתה את אדם למברט בחנות 99 הסנט בפיקו?‬
‫הוא קנה מקלות אוזניים.‬
‫- זה אוון? - כן.‬
‫יש לך דייט נוסף ולא סיפרת לי עליו?‬
‫אני עדיין לא יודעת.‬
‫- חכי. - הוא אמור להתקשר.‬
‫אלוהים. צריך לקנות לך לבנים.‬
‫תראי את זה. זה נחמד.‬
‫אני בסדר. לא, תודה.‬
‫ראיתי את מגירת הלבנים שלך, טוב?‬
‫היא כמו "קולקציית הצניעות" של זמרי משפחת פון טראפ, בסדר?‬
‫מאיפה זה הגיע?‬
‫שלושה ב-25. זה הכול. את צוחקת עליי?‬
‫- זו מציאה. - איזו מציאה.‬
‫כן, זו מציאה.‬
‫זה ייראה ממש טוב עלייך.‬
‫- אלוהים. - לא.‬
‫- הציצקעס שלך ייכנסו בדיוק. אלוהים. - אפשר לא לעשות את זה עכשיו?‬
‫אוון יתחרפן.‬
‫את חייבת אותה.‬
‫- היי... - סליחה.‬
‫נכון שזה ייראה ממש טוב עליה?‬
‫אולי תפסיקי?‬
‫זה ייראה טוב עליה, נכון?‬
‫- סליחה. אני רצינית. - מה?‬
‫אני סנדקית תחתונייך.‬
‫באתי להציל אותך מחיים של נקודות ופסים.‬
‫- אולי אל תיגעי בי איתן? - המנוש שלך מת להשתחרר.‬
‫את מוכנה לא לעשות את זה?‬
‫- מה? - לא עכשיו?‬
‫אני סתם צוחקת איתך.‬
‫אלוהים.‬
‫- מה קרה? - זה...‬
‫- למה את מוזרה כל כך? - את צוחקת?‬
‫כי אני לא זקוקה לעזרתך כדי לעשות סקס...‬
‫זו לא שיחת סקס.‬
‫זו קניית לבנים שלדעתי ייראו עלייך טוב.‬
‫שלעולם לא אלבש.‬
‫אם את רוצה לקנות אותם לאוסף הלבנים המטופש והגדול שלך‬
‫שאני מכבסת על עדין, אז בבקשה.‬
‫לא צריך לכבס אותם על עדין.‬
‫כן צריך. אבל מניין לך לדעת? את לא מסוגלת להוציא את המוך מהמייבש.‬
‫- אני מוציאה... אני כן. - לא. את לא.‬
‫- אני כן. כן. - לא.‬
‫את לא. אני כן.‬
‫אני עושה את זה כי את זוכה להיות פזיזה, ואני זוכה לנקות אחרייך.‬
‫מה לעזא...‬
‫למה אנחנו יושבות פה ומדברות על לבנים כאילו את לא מסוחררת?‬
‫לא אמרת לי שאת מסוחררת.‬
‫כי אני לא רוצה לדבר על זה שאני מסוחררת, בסדר?‬
‫כי אני לא רוצה לחשוב על זה שאני מסוחררת‬
‫כי זה מגעיל וזה משעמם ואני שונאת את זה!‬
‫חבר'ה, סליחה!‬
‫אני רוצה לכייף, ואני רוצה שאת תכייפי.‬
‫- טוב? - הלוואי שזו הייתה המטרה.‬
‫הלוואי שהיא הייתה כיף, אבל היא...‬
‫שהחברה הטובה שלי תשרוד, וכמטפלת שלך...‬
‫מושלם. תודה רבה לך, אחות מטפלת. תודה לך,‬
‫משום שאני לא מכייפת,‬
‫אז תודה שאת מוודאת שהכול יהיה זוועה כל הזמן.‬
‫טוב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫גם אני מצטערת.‬
‫זה פשוט מבאס.‬
‫כן.‬
‫אני עדיין אקנה את זה.‬
‫ואני אקנה גם את זה. את תלבשי את זה.‬
‫לא אלבש את זה.‬
‫עוגה 33: גזר עם הל ומייפל‬
‫תעשו לזה קוסינוס, כלבות!‬
‫נראה לי שסבתא די-ג'יי זו תחפושת מנצחת.‬
‫אקבל את המחמאה, אבל בחייך. אני טרי גרוס מ"אוויר צח".‬
‫- מה? ככה היא נראית? - כן.‬
‫כולם אומרים את זה, אבל כן.‬
‫האמת, נראה לי שהיא ראיינה אותך.‬
‫מה?‬
‫גלוריה סטיינם.‬
‫כן, אני.‬
‫חבר'ה. גאנז אנד רוזס.‬
‫נעים מאוד, רבותיי.‬
‫הם רוצים עוגה.‬
‫כן.‬
‫- זה נראה טוב. - מה אמרת שזה?‬
‫עוגת גזר והל עם ציפוי מייפל.‬
‫את יכולה לפתוח?‬
‫אוון יש לך תוכניות לסופ"ש?‬
‫- מה את עושה? לא, לא. - מה זאת אומרת?‬
‫חכי לפחות שלוש שעות לפני שאת עונה. שיתייבש.‬
‫אני דומה יותר לבונו או לאם-סי האמר?‬
‫- וואו. - ליל כל הקדושים שמח, חתלתולים.‬
‫זה הרגע שחיכיתם לו.‬
‫קבלו אל הרחבה‬
‫את שרי ויין הבלתי נשכחת והדרים פלייבויס.‬
‫בסדר, מלכות! בואו נהיה מפחידות!‬
‫- דעה לא פופולרית. - כן?‬
‫ההתלהבות מההואבוס ראנצ'רוס מוגזמת.‬
‫היא מוגזמת, אבל אני לא מתלוננת.‬
‫לא. נשמע כמו תלונה, בסדר?‬
‫חלקנו ממש שותים סלסה לארוחת בוקר,‬
‫ולא מתלוננים על יחס הביצה-ראנצ'רו.‬
‫את צוחקת? אני קורע את התחת שלי במסעדה‬
‫ועושה למענך הכול, ואת חושבת שלא אכפת לי?‬
‫כן, כי מעצבן אותי שאתה אומר שאתה צריך לבנות קשרים,‬
‫ואתה בעצם מעשן גראס עם הטבחים.‬
‫אז את אימא שלי?‬
‫אלוהים! אני ממש לא מסוגלת להתמודד עם זה עכשיו.‬
‫- לא צריך. - אז תלך!‬
‫היי.‬
‫- כדאי שאבדוק לשלום קורין. - כן, בטח.‬
‫- כנראה הכי טוב שגם אני אלך. - טוב.‬
‫- תגידי אם תצטרכי משהו. - תודה על היום.‬
‫בכיף. נתראה מאוחר יותר.‬
‫היי. זאת אני.‬
‫היי. את בסדר?‬
‫כן. נראה לי שניקח פסק זמן זה מזה לזמן מה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. הכול טוב.‬
‫הוא הביא מרק ארטישוק, אם את רוצה.‬
‫- הוא שכח שאני לא אוהבת ארטישוק. - ארטישוק, כן.‬
‫אני יודעת שאת אוהבת, אז בתיאבון.‬
‫תומפסון, איפה הדוח? הוא היה אמור להיות על שולחני.‬
‫אלוהים. שכחתי לגמרי.‬
‫תראי, אני...‬
‫תני לי שנייה לעבור על זה.‬
‫אני יודעת שהיה לי... היה לי אותו. הדפסתי אותו.‬
‫תביאי לי אותו כשתמצאי אותו.‬
‫אני מצטערת, בניטה.‬
‫כמה זמן עד שאוכל לקחת עוד כדור?‬
‫עדיין יש לך שעה.‬
‫בסדר.‬
‫בואי ננסה את המטלית הזו שוב.‬
‫טוב.‬
‫בואי. אוכל לנסות? לראות אם זה עוזר?‬
‫לשים את הידיים שלי כאן?‬
‫תודה.‬
‫לפעמים הייתי רוצה להיות את.‬
‫באמת?‬
‫אפילו לפני כל שטויות הסרטן האלה.‬
‫יש בך מעין התחשבות שכזאת,‬
‫ואני פשוט קולנית ומבולגנת.‬
‫אני לא יכולה להתרכז.‬
‫את, כאילו...‬
‫את סופגת דברים ומפנימה אותם.‬
‫אני לא עושה את זה בכלל. אני פשוט...‬
‫אני אמורה ללמוד עכשיו איזה לקח רציני לחיים,‬
‫אבל אני פשוט כועסת ומחכה שזה יסתיים.‬
‫תשירי לי שיר או משהו? ספרי לי משהו.‬
‫- מצחיק או סוד. - אני לא...‬
‫לא אענה אותך בשירה שלי, ואת יודעת את כל הסודות שלי.‬
‫את יכולה לחשוב על סוד חדש. בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫בחודש שעבר אכלתי את משולש הפיצה האחרון שלך, זה מ"ג'ון וויני'ס".‬
‫- ואת חשבת שזה היה דייב. - וואו.‬
‫- כן. - זה שפל.‬
‫כן. אפילו שמתי את הקופסה מתחת לספה כמו שהוא עושה.‬
‫זה דפוק.‬
‫זה באמת עושה אותי מפלצת.‬
‫זה נכון. בגללך רבנו מריבה ענקית.‬
‫ספרי לי עוד אחד.‬
‫אני לא רוצה ללמוד משפטים.‬
‫ג'יין, כולם יודעים את זה, חוץ מההורים שלך.‬
‫לפעמים הייתי רוצה להיות את. את יודעת, את אמיצה כל כך.‬
‫אני לא אמיצה. רק שוויצרית.‬
‫אלוהים. אני לא יכולה.‬
‫קחי.‬
‫אולי ננסה שוב את המטלית.‬
‫זה בסדר?‬
‫קחי את התרופות שלך ברגע שתוכלי.‬
‫תנסי לנשום עמוק. אני יודעת שזה קשה.‬
‫אני לא מאמינה שבאמת הזמנת אותן.‬
‫אז מה דעתך? זה צריך להיות ורוד כהה יותר?‬
‫זה תלוי.‬
‫את רוצה מראה וינטג'-גוון-סטפאני או מיקסטייפ-ניקי-מינאז'?‬
‫כשהיא כזאת...‬
‫- אימא שלי סימסה לי. - כן?‬
‫כן. היא אמרה שהם יאחרו באיזו שעה וחצי לארוחת הערב.‬
‫באיזו שעה הורייך נוחתים?‬
‫ב-18:30.‬
‫מה שאני רוצה לדעת‬
‫זה איך נתחמק מלשחק מונופול עם ארבעתם הלילה.‬
‫יש לנו לוח זמנים לדבוק בו.‬
‫כן, ומה שאני רוצה לדעת זה, מה קורה עם השרוולים האלה?‬
‫הזרועות שלי נראות ארוכות.‬
‫מה זאת אומרת? זה שרוול שלושת רבעי.‬
‫מה זאת אומרת, מה זאת אומרת?‬
‫תראי אותי בזה. אני נראית מגוחך. מי היה בוחר בזה?‬
‫אני. זה אמור להיראות ככה.‬
‫את צריכה ללבוש את זה לברוגה. זה יפה לך.‬
‫אגב, אפשר לשקול הפסקה קצרה מהבורגה?‬
‫למה? למה? בגלל אוון?‬
‫לא ממש. אני מרגישה שאת צריכה לנוח יותר.‬
‫- את רצינית? - כן.‬
‫ג'יין, אני בסדר.‬
‫לא היית בסדר אתמול בלילה.‬
‫בחייך, אחותי.‬
‫אוכל להתמודד עם לקיחת עוגה לבר פעם בשבוע.‬
‫כן, אני יודעת. יש ימים שאת בסדר גמור,‬
‫אבל המקומות רועשים, ומעשנים לך סיגריות אלקטרוניות בפרצוף.‬
‫- אני בסדר. - זה בטח לא מועיל לטיפול.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה אמור להיות פרויקט מהנה.‬
‫אפשר לגנוז אותו, רק עד שתהיי בריאה?‬
‫לא.‬
‫זה הרבה יותר מסתם פרויקט מהנה.‬
‫זה מקום לעניין.‬
‫אוכל להרים כוסית?‬
‫פעם ראשונה שכולנו יחד, מה, זה שלוש שנים?‬
‫וקורין מתקדמת יפה כל כך בטיפול שלה.‬
‫- לחייך, מותק. - לחיים.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫קורין, אני יודעת שכולם בטח אומרים את זה, אבל את נראית נהדר.‬
‫ורוד הולם אותך.‬
‫באמת? תודה.‬
‫אתן לך את זה להמשך.‬
‫- לא, פרד. אל תעשה את זה. - לא.‬
‫- אל תקשיב לו. זה יום ההולדת שלו. - בבקשה, לא.‬
‫זה לא יום ההולדת שלי. תן לו את הכרטיס שלו.‬
‫טוב...‬
‫בבקשה. לא. מה... לאן...‬
‫ג'יין עשתה עבודה מדהימה בטיפול בקורין, ואנחנו מתעקשים.‬
‫תודה. לא היית צריך לעשות את זה.‬
‫זה נעשה.‬
‫- תודה. - לא היית צריך.‬
‫איך הולך עם העוגות שלך, ג'יין?‬
‫עוגות?‬
‫כן, בסדר. האמת שטוב.‬
‫אני אופה הרבה במנוחות מהלימודים.‬
‫אני יודעת שאת לומדת הרבה זמן.‬
‫בחרת כבר בית ספר למשפטים?‬
‫לא, עדיין לא. אני עדיין בתהליך הגשת הבקשות.‬
‫קודם נראה אם בכלל אתקבל. כן.‬
‫נוכל לעבור על הכול בזמן שאנחנו כאן, אם זה יעזור.‬
‫זה... לא.‬
‫בדייוויס יש תוכנית על צדק בחלוקת משאבי מים.‬
‫צדק בחלוקת משאבי מים, כן. תודה.‬
‫אתם יודעים, לא נראה לי שג'יין רוצה ללמוד משפטים‬
‫או בכלל להיות עורכת דין.‬
‫אבל מה אני מבינה?‬
‫מותק, על מה היא מדברת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אם להיות כנה, אני בפיגור.‬
‫- יש זמן להשלים את החומר. - הכול קורה. כן. יש זמן.‬
‫סליחה. מישהו רוצה לחם?‬
‫- לא. - כן.‬
‫אני חייבת להגיד לך, אני לא מבינה.‬
‫מה את מנסה לעשות?‬
‫אחותי, חשבתי שאת בנקודה שסוף סוף תוכלי לעשות את זה.‬
‫לעשות מה?‬
‫זה מתסכל אותי כל כך, ואני פשוט מנסה לעזור לך.‬
‫אני לא יכולה לצאת ולזעזע את ההורים שלי‬
‫ולומר שאני לא רוצה ללמוד משפטים.‬
‫באמת? כי השמעתי להם את הרעיון, ואף אחד לא מת.‬
‫אלוהים.‬
‫- היא לא שטפה ידיים? - היא לא שטפה ידיים.‬
‫כך חשבתי.‬
‫טוב, אז את רוצה שאצא לשם ואומר,‬
‫"אימא ואבא. יודעים מה? אין לי תוכנית.‬
‫"ואני לא רוצה לשפר את העולם, בשונה מכם.‬
‫"אני רוצה להכין ציפוי."‬
‫למרות שהסיבה היחידה שהם נתנו לי לעבור לכאן הייתה ההנחה בשכר הלימוד?‬
‫חשבתי שכל עניין העוגה הזה עבד‬
‫ושסוף סוף הצמחת ביצים,‬
‫אבל ברור שלא, מאחר שאת עדיין לא יכולה אפילו להגיד מה את רוצה‬
‫או ממה אכפת לך.‬
‫זו תמיד הייתה התוכנית, קורין.‬
‫אז תעשי את זה בעל כורחך?‬
‫יש דברים גרועים יותר לעשות בעל כורחך.‬
‫בסדר. אלה החיים שלך, ג'ייני. תעשי מה שבא לך.‬
‫זה היה נחמד.‬
‫השירה הייתה קצת מוגזמת, לא?‬
‫אהבתי שהם שרו שירי מחזמר בסוף.‬
‫אהבתי את השיר מ"ויקד".‬
‫קורין נראתה עייפה הלילה.‬
‫זו הייתה בדיחה, עלייך ועל בי"ס למשפטים?‬
‫כן, זו הייתה אי הבנה.‬
‫אני חושבת שהיא פשוט עוברת הרבה, כמובן.‬
‫מותק, זה נפלא שאת תומכת בה.‬
‫החודשים האחרונים בטח היו קשים מאוד.‬
‫אנחנו גאים בך.‬
‫הרשמה‬
‫בסדר, פריט המכירה הבא.‬
‫גיוס תרומות מרוץ 5 ק"מ‬
‫למי יש מתבגר בבית שלא הביט בו מאז חג המולד?‬
‫יש לי חבילה קטנה שתעודד אותו, וזה מה שזה.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫היי. באת לתרום דם?‬
‫לצערי לא. אני אנמי, אבל רציתי להפגין תמיכה.‬
‫אחלק מים בשעות אחר הצהריים.‬
‫זה נחמד כל כך.‬
‫- כן. - כן!‬
‫לא! לא! לא!‬
‫- מה אתה... - חתיך מדי!‬
‫אקח את מה שהוא שותה.‬
‫כן.‬
‫אגב לשתות, רוצה להיפגש הערב? נצא לשתות משהו.‬
‫כן. רק אסיע את קורין הביתה כשהיא תהיה מוכנה ללכת.‬
‫- תתקשרי אליי. - כן.‬
‫- נתראה עוד מעט. - נתראה.‬
‫- היי. - היי. יש מים?‬
‫- מה אתה לובש? - את הפנים שלך.‬
‫- הכנת את זה לבד? - כן.‬
‫אז יש 7,500? מתחילים ב-7,500. יש לי 7,500? נהדר.‬
‫תודה על תמיכתכם‬
‫אף אחד לא יעזוב עד שנגיע ל-20 אלף, בסדר?‬
‫אם אתם חושבים שאני צוחקת, יש סיבה למחסומים האלה.‬
‫טוב, יש 9,000?‬
‫אצנים, תזכרו לקחת את המתנה שלכם בדרך החוצה ולנהוג בזהירות.‬
‫הרבה אנשים באו היום. זה היה מקסים.‬
‫אהבתי את להקת הקאברים של הפו פייטרס.‬
‫באמת?‬
‫כן, משנים קצת את הלוק שלהם,‬
‫מחליפים את נגן הבס, והם הקינגס אוף ליאון הבאים.‬
‫כנראה. סליחה שזו כזאת צעידה. המכונית ממש כאן.‬
‫היי. את בסדר?‬
‫אני שונאת את הפרחים האלה. אלה פרחים מכוערים.‬
‫היי. את יודעת מה? בואי נשב.‬
‫את מוכנה לשבת?‬
‫דברי איתי.‬
‫שנאתי את היום.‬
‫שנאתי אותו כל כך.‬
‫פשוט כל האנשים האלה שאני אפילו לא מכירה‬
‫מצטלמים איתי, מעלים פוסטים על הגידול המטופש במוח שלי.‬
‫כן.‬
‫את יודעת, אני לא מרגישה חולה.‬
‫והיום פשוט הזכיר לי‬
‫שאני אדם חולה שאנשים מרחמים עליו.‬
‫אני פשוט...‬
‫יש לך סרטן עכשיו, אבל את לא אדם חולה.‬
‫את אדם שבמקרה חולה.‬
‫זה פשוט דבר אחד שאת חווה.‬
‫ויש לי תחושה שניזכר בכל זה‬
‫כשנה הממש מוזרה שהעברנו בבתי חולים ובברים.‬
‫אני ממש מקווה שכן.‬
‫אני מצטערת על אותו לילה.‬
‫לא התכוונתי לעשות לך אמבוש. אני פשוט...‬
‫לא. אני מצטערת. אני מצטערת. הגזמתי בתגובה שלי.‬
‫אני פשוט רוצה...‬
‫אני פשוט רוצה לוודא שתהיי...‬
‫יודעת, בסדר לבדך.‬
‫- אם לא אחלים. - אל תגידי את זה.‬
‫אל תגידי את זה. לא.‬
‫- כן. - את תהיי בסדר.‬
‫וכשתהיי בניטה הבאה, סוכנת תותחית,‬
‫כולם יגידו,‬
‫"אלוהים. ידעתם שלקורין היה סרטן?‬
‫"היא כזאת מדהימה. בכלל לא רואים."‬
‫"שמעתי שהיא הייתה בקנקון עם דה ויקאנד‬
‫"אחרי שהיא סיימה כימותרפיה."‬
‫"שמעתי שמיק ג'אגר קרא לקו שמנים אתריים על שמה,‬
‫"למרות שהשוק כבר רווי."‬
‫זה היה טוב. אני אוהבת את מיק ג'אגר.‬
‫אני יודעת. את לא נותנת לי לשכוח כמה את אוהבת את מיק ג'אגר.‬
‫- הוא הבחור שלי. - הוא הבחור שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫בסדר. היי. בסדר. מה קורה פה?‬
‫בואי הנה. תפסתי אותך.‬
‫מה קרה?‬
‫איזה חודש זה?‬
‫נובמבר.‬
‫איזה יום היום?‬
‫חמישה בחודש. יום ראשון.‬
‫פספסתי את יום ההולדת שלך?‬
‫לא. לא, הלכנו למאגר,‬
‫והכנת לנו פיקניק. היה טוב.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫היי! סליחה. היו אמורים לקבל את חברתי לפני שעות.‬
‫סליחה. לילה מטורף.‬
‫אני יודעת. אבל היא מטופלת פה בגלל גידול במוח.‬
‫שמה קורין תומפסון.‬
‫אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.‬
‫טוב.‬
‫האונקולוגית שלה היא ד"ר מיטשל.‬
‫אתה יכול לבדוק מי בכוננות?‬
‫אם זה רופא מתמחה או מומחה, כל אחד מצוות הטיפול שלה.‬
‫היא מתנהגת כאילו יש לה אמנזיה. זאת פעם ראשונה.‬
‫אבדוק מה אוכל לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫היי. סליחה. סליחה בנוגע לזה. נאלצתי לבדוק משהו.‬
‫אני יכולה להביא לך משהו?‬
‫אוכל לארגן חטיף צ'יפס מעופש ממכונת החטיפים.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זו אולי תגובה לכדורי הכימותרפיה החדשים שלך.‬
‫כדורי כימותרפיה?‬
‫מה את...‬
‫איזה חודש זה?‬
‫נובמבר.‬
‫לא, איזה יום היום?‬
‫החמישה. יום ראשון.‬
‫פספסתי את יום ההולדת שלך?‬
‫את בחיים לא מפספסת אותו.‬
‫בילינו בו יחד. נהנינו ממש.‬
‫למה אנחנו בבית החולים?‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫- בוקר טוב. - בסדר.‬
‫אני אוהבת לראות את כולכם יחד.‬
‫כן.‬
‫מה שלומך, קורין? איך ישנת?‬
‫אני בסדר. הסדינים האלה רועשים כל כך.‬
‫לא אוהבת את הסדינים העמידים למים?‬
‫- לא. - לא?‬
‫לא אעשה במיטה, אני נשבעת.‬
‫אז קיבלתי את תוצאות בדיקת האם-אר-איי של קורין.‬
‫היריון?‬
‫- קורין. - היי. בחייך.‬
‫זה לא מה שקיווינו לו.‬
‫הגידול הופיע במקום חדש כגליובלסטומה.‬
‫גליובלסטומות הן אגרסיביות מאוד.‬
‫מפתחים טיפולים חדשים לסרטן המוח כל הזמן,‬
‫אבל כרגע אין תרופה לגידול המסוים הזה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מצטערת. מה עושים עכשיו?‬
‫בגלל המיקום, לא נוכל לנתח.‬
‫בסדר.‬
‫אבל קורין אולי מתאימה לניסוי קליני.‬
‫יש לי רשימה של בתי חולים שכרגע מקבלים חולים.‬
‫רגע... את אומרת ש...‬
‫סיימנו כאן?‬
‫לא סיימנו. היא אמרה שיש רשימה. לא סיימנו.‬
‫קודם נתקשר לכמה מקומות.‬
‫את יודעת מה? אנחנו נתקשר. תני לנו את הרשימה.‬
‫למה רק עכשיו שומעים על רשימה? למה אנחנו לא מופיעים בה כבר?‬
‫אני ממש מצטערת, מר תומפסון.‬
‫סרטן אף פעם לא מתקדם בקו ישר. יש המון עליות ומורדות.‬
‫כן. לא. אני לא צריך קו ישר. אני צריך תשובה ישירה.‬
‫איפה הייתה הרשימה לפני שלושה חודשים כשרק נפגשנו?‬
‫הלוואי שהייתה לי תשובה טובה יותר.‬
‫היא עדיין תוכל להתקבל ליוסטון.‬
‫דאלאס יוכלו לקבל אותה בשבוע הבא אם הדגימות שלה תואמות.‬
‫אנחנו לא מוותרים.‬
‫היינו צריכים לקחת אותה הביתה,‬
‫לאשפז אותה במרפאת מאיו.‬
‫יכולנו ללכת לכל התורים. יכולנו לנהל את הטיפול שלה,‬
‫לתמוך בה לכל אורך הדרך,‬
‫לא רק לשלוח לה מאמרים על אלקטרוליטים.‬
‫לא בטוח שהייתה מבריאה. אולי הייתה חולה באותה מידה,‬
‫אבל היא הייתה שונאת אותנו על שעזבה.‬
‫טוב, לא נדע.‬
‫שכנעת אותי שהיא תהיה בסדר.‬
‫היא לא תהיה בסדר, רות.‬
‫לא יכולנו להחליט במקומה.‬
‫אני צריכה לאסוף את הקפרה שלה לפני שבית המרקחת ייסגר.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫נהדר.‬
‫אני צריכה לשכב איתך. זה בסדר מבחינתך?‬
‫לזה לא ציפיתי. כן. כן.‬
‫- להביא לך משקה? - ספה או מיטה?‬
‫- כלומר, עכשיו? - כן. מיטה?‬
‫- מיטה. - זה טוב.‬
‫רגע.‬
‫את בסדר?‬
‫לא ממש. החיים קצת מוזרים,‬
‫אבל אם אתה שואל אם אני בגירה פיכחת שנותנת את הסכמתי, בהחלט.‬
‫- אתה? - כן.‬
‫בסדר. יופי.‬
‫בשם אלוהים.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שזה יועיל לך. נמס, כמו שאתה אוהב.‬
‫- תודה, ג'ייני. - בכיף.‬
‫אני יודעת שאתה כועס שקורין לא באה איתכם לפיניקס.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫לא חשבתי שנגיע לנקודה הזאת.‬
‫באמת חשבתי שאוכל להתמודד עם זה.‬
‫לא...‬
‫מובן שכך חשבת.‬
‫אף אחד מאיתנו לא רצה לחשוב על זה.‬
‫חשבתי שהבעיה הכי גדולה תהיה השטיח.‬
‫או העובש באגנית המקלחת שלכן או מפסק המגן התקול שלכן.‬
‫אותם אני יכול לתקן.‬
‫אבל...‬
‫בחיי, עניין הסרטן הזה, זה לא...‬
‫לא משהו שאת או אני יכולים לעשות משהו לגביו, נכון?‬
‫נכון.‬
‫פשוט הייתי צריך משהו לכעוס עליו.‬
‫אני לא כועס עלייך.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאתה חייב שינוי בנוף.‬
‫אני לא יודע. המפתחות שלי שם למעלה.‬
‫שלי עליי.‬
‫לזגג לשרוף‬
‫פרד, אתה ממש טוב בזה.‬
‫אני עוסק בפחחות.‬
‫גלזורה זו גלזורה.‬
‫יש לך הצעות איך להתמודד עם הפינה הזאת?‬
‫אפשר לעגל או להתחייב לנקודה הזאת.‬
‫חשבתי לעגל את זה,‬
‫אבל אתחייב לנקודה.‬
‫מתחייבת לנקודה.‬
‫זגג שרוף צור וצבע קרמיקה‬
‫האמנות כאן כל כך מכוערת.‬
‫כן, היא די איומה.‬
‫- היום יום רביעי, נכון? - כן.‬
‫כמה זמן אמרתן שהייתי פה?‬
‫שלושה ימים.‬
‫- היי, אבא. - היי.‬
‫- ג'יין. ג'יין. - כן.‬
‫טוב, מה קרה? מה קרה?‬
‫בואי נלך לקנות צ'יפס.‬
‫טוב. בואי נלך לקנות צ'יפס.‬
‫אז יש דוכן ממש מפורסם למכירת צ'יפס בריו דה ז'ניירו.‬
‫מסתבר שאלה הצ'יפס הכי טובים בעולם.‬
‫אז חשבתי‬
‫שנוכל לבקש חופשה באותו זמן,‬
‫ואולי ניסע בקיץ הבא.‬
‫- אני בעד. - נכון?‬
‫רק צריך לחדש דרכונים.‬
‫כן. אי אפשר עם התמונות ההן.‬
‫אני בטוחה שכשאבוא עם תמונה שלי מגיל 12...‬
‫- "לא, תודה." - "תנו לי להיכנס בבקשה."‬
‫ידעת שראסל ואני היינו פה בדייט הראשון שלנו?‬
‫ראסל מאמן הטניס?‬
‫- מאמן הטניס שלי. - כן.‬
‫- עם ה... - השורטס הקטנטנים?‬
‫אלוהים. השורטס שלו היו קטנים כל כך.‬
‫אני יודעת.‬
‫ראיתי שבדיוק נולד לו תינוק.‬
‫זה בטח די קל עם השורטס האלה.‬
‫להחליק אותם הצידה.‬
‫מיציתי.‬
‫- מיציתי. - סליחה.‬
‫- תודה, ג'יין. - אין בעד מה.‬
‫אמרו שהיה יכול להיות גרוע יותר.‬
‫יאשפזו אותה מחדש ליותר זמן.‬
‫מה אם היא תיכנס לאחד הניסויים האלה? היא תוכל להשתחרר?‬
‫התקשרו היום מיוסטון, ואין התאמה,‬
‫והאחרים,‬
‫או שפנינו מאוחר מדי, או שהגידול שלה מתקדם מדי.‬
‫אז יוסטון הייתה התקווה האחרונה שלנו.‬
‫את זוכרת שהיא רצתה לעשות קעקוע?‬
‫כזה עם פטיפון?‬
‫כן.‬
‫אמרת שאם היא תחכה עד שהיא תהיה בת 20,‬
‫תקני לה מכונית.‬
‫ובכל זאת לקחתי אותה לעשות אותו.‬
‫נכנעת לגמרי.‬
‫למען האמת, אני חושבת שהוא ממש יפה.‬
‫יש לה מזל שאת אימא שלה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני באמת בת מזל שהיא הגיעה.‬
‫לא חשבתי שאכייף כל כך.‬
‫גם אני לא.‬
‫הלוואי שהייתם איתי במטבח שלי. זה כל כך טעים.‬
‫אם המשפחה שלכם מגיעה...‬
‫יגיעו קרובי משפחה שיפוטיים.‬
‫בסדר.‬
‫לעבודה.‬
‫חג הודיה שמח‬
‫יופי. את ערה.‬
‫אני לא מצליחה לישון. הסדינים עדיין רועשים.‬
‫זאת עוגת פאי דלעת.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני?‬
‫מצבי... די טוב, את יודעת?‬
‫- כן? - כן.‬
‫בהחלט חווה עכשיו משבר קיומי.‬
‫נשמע הגיוני.‬
‫כואב לך? להביא לך משהו?‬
‫לא.‬
‫- מבטיחה? - כן.‬
‫טוב, תני לי עדכון.‬
‫נשארו לנו 17 עוגות.‬
‫אני יודעת את זה.‬
‫אז את יודעת שאסיים את הברוגה למעננו.‬
‫מעולה.‬
‫אמרתי 50 עוגות, אז אני אכין 50 עוגות.‬
‫יופי.‬
‫הלוואי שיכולתי לבוא איתך.‬
‫את באה. כי אביא הכול אלייך.‬
‫טוב, העוגה בתנור.‬
‫נכין את הציפוי‬
‫לרגע שהעוגה תצא.‬
‫נכין ציפוי די סטנדרטי.‬
‫טוב, אני משווה את הציפוי הסטנדרטי שלך, ומעלה את ההימור.‬
‫עוגה 34: צ'ורוס‬
‫עוגה 37: שזיפים סיניים‬
‫עוגה 40: אספרסו דל שומן‬
‫- היי. - היי, ג'יין!‬
‫טוב, בנות, הבאתי עוד מזכרות מהברוגה. כמו זה.‬
‫מזכרות מהברוגה.‬
‫את הדגל קיבלתי מערב גאווה ב"אבי".‬
‫- מתה על ה"אבי". - יש לי עוד.‬
‫זה מה שקיבלתי מה"אדיסון".‬
‫גנבת תפריט מ...‬
‫טוב, זה סיכון בטיחותי. חבר'ה, זה סיכון בטיחותי.‬
‫בסדר. בסדר. מספיק עם המרווה.‬
‫בובת בובלהד של ה"ראמס" מהמשחק בראשון,‬
‫שקיבלתי בתמורה לעוגת שוקולד חמה ובירה.‬
‫העפרונות הזעירים מ"לוס גלובוס",‬
‫כי אלכס הכריחה אותי ללכת איתה לערב טריוויה.‬
‫- תני לי לנחש. היא ניצחה. - בפער ענקי.‬
‫טוב, נכון, צילומים ממסיבת חג המולד במשרד של ליז,‬
‫שם כולם אכלו ללא גלוטן,‬
‫משמע שיש לי עוגת ליקר ביצים שלמה‬
‫שמחכה רק לך במקרר לכשנגיע הביתה.‬
‫טוב, סיימנו. מוכנים לחזור הביתה?‬
‫- כן. - כן. נזוז.‬
‫אחרי שמונה שבועות בבית החולים, את בטח מוכנה ללזניה שלי.‬
‫להתראות, חדר.‬
‫האמנות על הקירות מכוערת תחת.‬
‫זה בדיוק מה שאני אמרתי.‬
‫הבנת למה התכוונתי בנוגע לפריימר?‬
‫כן.‬
‫אני אוהבת לשים את זה כאן, מאט, כדי שלא יהיו קמטים.‬
‫כי אני לא אוהבת שזה מתקמט.‬
‫איך אני עושה את זה?‬
‫המברשת הרכה.‬
‫הבנתי.‬
‫הבנתי נשים מאט‬
‫ג'יין?‬
‫תני לי את זה.‬
‫כן.‬
‫מה אני מפספסת?‬
‫זה לסומק.‬
‫טוב, בטח. אבל היא הייתה הכי רכה פה.‬
‫ביצעה את העבודה, נכון? ראית באיזו מהירות.‬
‫מברשת העיניים הכי רכה.‬
‫טוב, אם אנחנו נתפסות לקטנות, מברשת רכה.‬
‫ברגע שתצטייני בזה,‬
‫אוון יתמקד כל כך בעיניים שלך‬
‫שהוא ישכח מהלבנים הנוראיים שלך.‬
‫את כזאת בריונית לבנים.‬
‫בבקשה, תיקחי את שלי.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא רוצה שהם ייזרקו לפח.‬
‫את יכולה אפילו לקבל את זאת. האהובה עליי.‬
‫את לובשת עכשיו חזייה עם ברזלים?‬
‫תחרה נמתחת.‬
‫טוב.‬
‫ממש נוח.‬
‫מה קורה איתך ועם אוון?‬
‫אנחנו בשלב שבו לא ברור אם אנחנו יוצאים או שאנחנו זוג.‬
‫מה את רוצה?‬
‫כן, הוא בחור טוב.‬
‫וכיף לנו יחד,‬
‫אבל נראה לי שכשפגשתי אותו, ממש-ממש רציתי שיחבב אותי,‬
‫אבל יותר כדרך‬
‫להוכיח שניתן לחבב אותי,‬
‫או כדי שאוכל לחבב את עצמי.‬
‫אלוהים. זה מטומטם ממש?‬
‫לא. זה חלק מזה שאת מתפתחת ולומדת מי את.‬
‫משמח אותי לראות שאת יוצאת‬
‫- ועושה מה שאת רוצה. - כן.‬
‫את יודעת? מגלה מה מסב לך אושר.‬
‫עכשיו אני רק צריכה להבין מה אני רוצה.‬
‫את בטוחה שהצללית הזאת היא מה שאת רוצה?‬
‫אני לא יודעת אם כתום שרוף מחמיא לי.‬
‫הוא לא.‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכולה.‬
‫עוד דבר אחד, מותק.‬
‫עדכון בנוגע לתוכניות הקיץ שלנו.‬
‫חשבנו לייעץ קצת בנייפידאו למשך שבועיים,‬
‫ואז ניסע לסופ"ש בוואנג ויינג.‬
‫זה נשמע נהדר.‬
‫בואי איתנו, מתוקה.‬
‫שינוי בנוף לפני שתלכי ללמוד.‬
‫אתם יודעים, האמת ש...‬
‫האמת שיש משהו שאנחנו צריכים לדבר עליו.‬
‫ואני כל כך מצטערת, כי הייתי צריכה להגיד את זה מוקדם יותר,‬
‫אבל לא אלמד משפטים.‬
‫- מה? - מה?‬
‫כלומר, לא תלמדי עכשיו או לעולם?‬
‫זה פשוט לא משהו שאהיה טובה בו‬
‫כי זה לא משהו שאיהנה ממנו,‬
‫ובמשך המון זמן,‬
‫חשבתי שזה הדבר היחיד שאני יכולה לעשות.‬
‫ורציתי להסב לכם אושר.‬
‫ג'יין, בבקשה אל תגידי שאת רוצה להיות שחקנית.‬
‫אלוהים, לא. לא שחקנית.‬
‫אבל אני אוכל לעשות מה שבא לי ועדיין לחולל שינוי.‬
‫עם תואר במשפטים, תעשי כל מה שבא לך.‬
‫ג'יין, תסתכלי על אימא.‬
‫עוגה 41: עוגת קייל לחג‬
‫קדימה, קדימה תפעיל את הרדיו‬
‫ערב יום שישי וזה תכף יקרה‬
‫צריכה לעשות תסרוקת ולהתאפר‬
‫ערב יום שישי וזה תכף יקרה‬
‫עד שאגיע לרחבת הריקודים‬
‫אגיע לרחבת הריקודים‬
‫יש לי כל מה שאני צריכה‬
‫לא, אין לי מזומן‬
‫אין לי מזומן‬
‫- אבל יש לי אותך, מותק - יש לי אותך, מותק‬
‫מותק, אני לא צריך דולרים כדי לכייף הלילה‬
‫אני אוהבת ריגושים זולים‬
‫מותק, אני לא צריך דולרים כדי לכייף הלילה‬
‫אני אוהבת ריגושים זולים‬
‫אני לא צריך כסף‬
‫כסף‬
‫כל עוד אני יכולה להרגיש את הקצב‬
‫אבל יש לי שאלה.‬
‫- תעלה לשם ותשיר? - ממש לא.‬
‫- לא? - לא. אני אחסוך לכולם את האומללות.‬
‫אני זייפנית. לא תהיה פה הופעת בכורה.‬
‫היי, יו, ג'ייני. מתי נלך לברוגה?‬
‫ברוגה?‬
‫- כן. - מה זה?‬
‫השם די מסביר את עצמו.‬
‫אני מביאה את העוגות שלי לבר כדרך להכיר אנשים.‬
‫אז כל העוגות שאכלתי הן רק השאריות‬
‫כי כיבדת איתן זרים?‬
‫כן. זה בדיוק מה שזה.‬
‫איזה לא קשור. זה די מוזר.‬
‫האמת שזה היה די מושלם. כן.‬
‫כזה טוב.‬
‫אני... יש לי שיר. תורי.‬
‫- בסדר, קדימה! - היא רוצה לשיר.‬
‫חתיכה בדרך.‬
‫אנסה להביא לך את המיקרופון.‬
‫- אני אדאג לזה. - כן, טוב.‬
‫בסדר. מוכנה?‬
‫טוב. פשוט להרים עם הרגליים.‬
‫בסדר. היי, לא ייתכן שזה כזה קשה. באמת.‬
‫מטען יקר.‬
‫- את בסדר? - טוב, תניחו לי.‬
‫- בסדר. - תודה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫תעיפי את השמיים האפורים מדרכי‬
‫את גורמת לשמש לזרוח חזק יותר מדוריס דיי‬
‫ניצוץ מאיר נהפך ללהבה‬
‫פעימותיי לדקה ליבי לא פעם כך בחוזקה‬
‫כי את האישה שלי‬
‫ואני השוטה שלך‬
‫זה משגע אותי‬
‫כשאת אכזרית כל כך‬
‫קדימה, מותק‬
‫בואי לא נריב‬
‫נלך לרקוד‬
‫הכול יהיה בסדר‬
‫תעירי אותי לפני שתלכי‬
‫אל תשאירי אותי באוויר כמו יו-יו‬
‫תעירי אותי לפני שתלכי‬
‫אני לא רוצה לפספס כשתגיעי גבוה כל כך‬
‫תעירי אותי לפני שתלכי‬
‫כי אני לא מתכננת ללכת לבד‬
‫תעירי אותי לפני שתלכי‬
‫קחי אותי לרקוד הלילה‬
‫אני רוצה להגיע גבוה כל כך‬
‫זה היה נורא.‬
‫זה היה זוועתי כל כך. זמרות איומות!‬
‫תודה שבאתם‬
‫את כבר הולכת?‬
‫כן, זהו זה. זה היום האחרון שלי כעובדת בחדר הדואר.‬
‫חדר המנוחה יהיה מרגש הרבה פחות.‬
‫מצטערת.‬
‫רוצה לעשות משהו בסוף השבוע הזה?‬
‫חשבתי שנשתה מרגריטות ב"קסיטה דל קמפו",‬
‫אבל אני מבין אם את עסוקה מדי.‬
‫כן.‬
‫אוון, אתה באמת נהדר,‬
‫ואני ממש מחבבת אותך.‬
‫זה פשוט לא הדבר הנכון בשבילי כרגע.‬
‫- אני פשוט מנסה להבין כמה דברים. - כן.‬
‫טוב.‬
‫אני באמת מצטער אם מה שאמרתי על עניין העוגות שלך היה...‬
‫אני מניח שקל לי פחות ממך להתיידד עם אנשים.‬
‫הרגע אמרת שאני חברותית?‬
‫כן.‬
‫לראשונה בהיסטוריה האנושית‬
‫מישהו אמר שאני חברותית.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫אני שמח להיות הראשון שלך.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫כייפתי ממש.‬
‫- נתראה. - כן.‬
‫- מה? - גבירותיי.‬
‫מה קורה?‬
‫הוא עושה...‬
‫50: מוצ'ה לוצ'ה עוגת יום ההולדת של קורין‬
‫את יודעת, חשבתי על סוד נוסף.‬
‫לא רציתי לעבור לאל-איי.‬
‫ידעתי רק שאלך אחרייך לאן שלא תלכי.‬
‫גם אם היית בוחרת בעיר הכי עצובה, אפלה וקרה,‬
‫הייתי שם.‬
‫כי את פשוט רואה את הניצוץ בכל דבר,‬
‫ואת עושה ממנו קסם.‬
‫את האדם הכי מדהים שהכרתי בחיי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫איפה שלא תהיי ביקום, אני אוהב אותך.‬
‫אני תמיד אהיה במסלול שלך.‬
‫אני מתה לרדוף אותך.‬
‫אני יודעת שתרדפי אותי.‬
‫אז תדעי שאחיה חיים שראויים לרדיפה.‬
‫עם צ'יפס בריו.‬
‫והופעות של ה"רולינג סטונס".‬
‫קריוקי פסנתר.‬
‫אחווה הכול בשביל שתינו, אני מבטיחה.‬
‫אם את רוצה לנוח עכשיו, זה בסדר.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫קורין אל תאכלי את הבלילה שבמקרר‬
‫ג'יי - קניתי את היוגורט הטוב... עם האפרסק. ק'‬
‫החתיך מטאסק ראביט!!! @ג'סטינג'ק‬
‫האם היא...‬
‫אלוהים!‬
‫ג'יין. בשם אלוהים, קחי את התחתונים. חיבוקים ונשיקות. ק'‬
‫זה באמת נמתח.‬
‫תומפסון כלי רכב הטובים ביותר בפיניקס‬
‫מי מוכן למשחק שתייה?‬
‫- הזמנתי ארגז. אז הנה. - ממש על רמה.‬
‫חורשט ג'יימה.‬
‫זה נזיד פרסי, שבדרך כלל מגישים באזכרות.‬
‫- אל תשכח להוסיף אורז בצד. - טוב.‬
‫היי.‬
‫ממערב לאוקלהומה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫תודה רבה לך שבאת כל הדרך הזאת. את נחמדה כל כך.‬
‫הייתי בסדונה לניקוי רעלים.‬
‫- אני צוחקת. - כן. נכון, נכון.‬
‫נכון.‬
‫נתקדם עם מסע ההופעות שהיא חשבה עליו.‬
‫שני בילי. ג'ואל ואייליש.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫מתחיל ביוני.‬
‫היא הייתה אוהבת את זה.‬
‫כן. ואת, את תהיי אופה.‬
‫כן. מניין לך?‬
‫זו העבודה שלי.‬
‫אני מזהה כישרון ואז אני מנצלת אותו.‬
‫ויש לי ספר טלפונים מלא באנשי קשר אם תזדקקי לעזרה.‬
‫לא שתזדקקי.‬
‫תודה. תודה.‬
‫טוב. נאפה אתכן.‬
‫50: עוגת השוקולד של קורין‬
‫היי.‬
‫אירוע מיוחד?‬
‫קורין תומפסון‬
‫חייתי בשביל המוסיקה נשארתי בשביל העוגה‬
‫עשיתי את זה, קורין. סיימתי.‬
‫חמישים עוגות.‬
‫תודה על ההרפתקה.‬
‫כעבור שנה‬
‫בר עוגות סילברלייק‬
‫אחת בשבילך.‬
‫היי.‬
‫פנו דרך לעוגות.‬
‫מיס ג'יין היפהפייה. שמרת לי עוגה?‬
‫תמיד. אפילו הבאתי פרוסה לאימא שלך.‬
‫את מעולה.‬
‫את נראית טוב. זה בשבילך.‬
‫היי.‬
‫אז בעוגה יש שמנת חמוצה כי היא עוזרת להשאיר אותה נימוחה‬
‫כשמכינים עוגות אספרסו. כן. נראה אם הפעם תבחיני בזה.‬
‫הנה. בתיאבון, ונתראה בשבוע הבא?‬
‫בוודאות. כן.‬
‫מנת היום‬
‫תודה שחזרת. מה תרצי?‬
‫בר עוגות סילברלייק‬
‫מישהו רוצה עוד שמפניה?‬
‫למלא לך שוב?‬
‫זה יום ההולדת שלך? יום הולדת שמח.‬
‫מה הטעם האהוב עליך?‬
‫עוגת השוקולד? גם עליי.‬
‫לחיים.‬
‫בשנת 2013, אודרי שולמן החליטה לקחת 50 עוגות לברים ברחבי לוס אנג'לס‬
‫בתקווה למצוא חבר.‬
‫באמצע הפרויקט,‬
‫אבחנו אצל חברתה הטובה, כריסי, סרטן במוח.‬
‫כריסי התעקשה שימשיכו עם ה"ברוגה"‬
‫במהלך הטיפול שלה,‬
‫כשהיא משוכנעת שיצא מזה משהו טוב.‬
‫הסרט הזה מוקדש לה.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬