Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Zlato, už jsme tady.
Taky si něco vezmu.
Zdravím.
Hele!
Ahoj, můžu tě poprosit o autogram?
Nemám propisku.
Moje hvězda.
Promiňte, můžu poprosit o autogram?
Jasně.
Dobře.
Vítejte zpátky v realitě.
- Máte zapnuté mobily? - Co se děje?
Říkals, že když na dva měsíce odjedeme, uklidní se to.
Taky tě rád vidím.
- Přišli jsme o něco důležitého? - Moc ne.
Náš fotbalový tým bojoval jako nikdy a jako vždy prohrál.
Petržel je kvůli inflaci dvakrát dražší
a tisk miluje Moniku. Jsi úplně všude.
A já?
A ty…
Málem jsem zapomněl. Vítejte doma.
Ahoj!
LÁSKA NA KVADRÁT JEŠTĚ JEDNOU
- Dobrý! - Zdravím, slečno Moniko.
Zdravím.
- Dobrý den. - Paní učitelka Monika! Jupí!
Moniko! Hej!
Vypadáš, jako bys měla tu nejlepší dovolenou.
Příště mě vezmi taky.
- Pojď, přijdeme pozdě! - Chce se věnovat filmu.
Fakt, všechno si natáčí na mobil. I doma.
Ráda vás vidím.
Ahoj, drahoušku!
Ale kohopak to tu máme?
Klaudii nebo Moniku?
Podívej se na ni.
Jak se opovažuješ přijít první den školy celá opálená a odpočatá?
Drahoušku, učitelka by měla být vyhořelá, ne spálená.
- Jasně! - Taky jste mi chyběly.
Jo, to ti tak budu věřit. Na pláži, pod palmami.
Myslím, že tohle bude skvělý rok.
- To není správné! - To je dvojí metr.
- Seznam je seznam! - To není možné!
Už v červnu jsem žádala, aby bylo mé dítě v této třídě!
Tak dobře, všichni! Prosím, zachovejte klid!
Pane řediteli, jde o férovost. Ola byla zapsána už od začátku.
Ujišťuji vás, že všechny naše třídy…
- Jak se jmenuješ? - Paní učitelko Moniko!
Slečno Moniko, musíte přijmout moji Olu do vaší třídy.
- Prosím, je to důležité. - Fakt!
Nemůžeme vzít všechny. Všichni naši učitelé jsou velmi schopní.
- Ale ne všichni jsou na obálkách! - Jo!
- A v televizi. - Dobře. Omluvte mě na chvíli.
Slečno, pojďte do mojí kanceláře.
Šéfe, ten hezoun je tady.
Mise splněna.
Dovolená proběhla dobře, auto je v pořádku.
- Je čas vrátit se do práce. - A co Monika?
Monika? Úžasná.
Ptám se, kde je.
Ve škole, vrátí se večer.
Musím jít. Sportovní auta se sama neohodnotí.
A jak hodnotíš to moje?
Ničemu se nevyrovná. Ahoj!
To je život.
Sviť.
Mé drahé dětičky!
Táta se vrátil.
Všechno bude v pořádku.
Nazdar, příteli! Co pro mě dnes máš?
Podívám se.
Vypadá to, že tvoje auto je dnes…
Aha, žádné.
Dobrej vtip. Ale teď vážně. Ukaž mi, co máš.
Promiňte, můžete mi pomoct?
Už jdu. Promiň.
Hej!
Marzeno!
Zasloužené povýšení! Gratuluju.
Ušetřím vás problémů, pane. Nemůžu vás pustit dovnitř.
Váš průkaz je neplatný.
No tak, je to nedorozumění.
No tak, šéfko.
Teď taháš za nitky ty.
No, když mě tak hezky žádáte…
Ne. Rozhodně ne.
Ochranka!
Enzo?
- A vy jste? - Marčin. Nová pravá ruka Alice.
A co Simon?
Nervové zhroucení.
Neudržel tempo. Ale na druhou stranu si teď užívá života na Zanzibaru, takže…
- Je v Mielnu? - Jo.
- Je tam Alice? - Ne.
Od dnešního dne ukončil časopis všechny tvé smlouvy.
Takže tím ztrácíš přístup k firemní kartě,
autům a telefonu.
Kde jsou kamery? Je to jen vtip, že?
Bohužel ne. Poslyš…
Zřejmě jde o nějakou modelku či učitelku?
Nějaká aféra.
Ale Alice se se mnou rozešla.
To bych vůbec neřešil.
Nemyslím si, že jde jen o hloupou ženskou závist.
Taková Alice není.
Myslím, že tě chce zničit
pro zábavu.
Víš. Jako chlap.
Nic ve zlém.
Tak co?
Dáš mi to, nebo mám zavolat ochranku?
Ne osobní. Ten firemní.
A tu kartu.
Vážně mě vyhodili?
To je drsné a ošklivé slovo.
Radši říkáme „mezi pracemi“, mezi tím a tamtím.
Ber to jako
nový začátek.
Stefane.
Takže, kolegyně.
Věděl jsem, že to bude náročné.
Že to nebude procházka růžovým sadem.
Ale hned na začátku? Už první den?
Chápu, pane řediteli. Budu se víc snažit.
Ale budete to muset chtít. Budete to muset opravdu chtít.
Váš výkon je uspokojivý, ale to nestačí.
Budete se muset soustředit.
Mohla jste zvednout telefon, i když jste měla volno.
Novináři volali do školy!
Já vím. Vezmu si pár hodin navíc.
Neplacených.
Výborně. Vidím, že si rozumíme.
Ale je to vaše poslední šance.
Nechci tu řešit televizní celebritu.
- Jasné? - Ovšem.
Fantastické.
Moje dcera byla při přijímacím řízení úplně přehlížena,
i když je na seznamu.
- Podle mě… - Co se tu děje?
Chci učinit prohlášení.
Ale ne tady.
Pojďme dál od hlavního vchodu.
- Neboj. Bude to dobrý. - Pojďte za mnou.
Ještě kousek.
Co se týče prohlášení…
Děkuji.
- Slečno Moniko, to nemůžete! - To není fér! Měli jsme dohodu!
Jeď.
KOUPIT CHYBA, ZADEJTE POČET
Enzo?
No teda! Pan redaktor je tady.
Promiňte, znamená to, že chystají…
závodní autobusy?
Enzo…
To je Enzo.
Opravdu. Znám jeho profil.
Radši bych viděla na billboardech svůj holý zadek než toto.
Vždycky jsem ti říkal, že nahý zadek má city, mysl, srdce a sny.
A lidé si to konečně uvědomili.
Pořád dostávám nabídky pro Klaudii. Nechceš toho využít?
Řekni jim, že Klaudie je v důchodu.
A co tohle? Poslední rozhovor s Monikou.
Povíš svůj příběh, uděláš přítrž těm drbům
a necháš jít Klaudii do důchodu. Co říkáš?
- Fajn, jeden rozhovor. - Jeden rozhovor.
S kým?
S Rafalem Wišňevskim.
- Co? - Nikdy.
Rafal Wišňevski na scénu!
Diváci na svá místa, za chvíli začínáme!
Zvuk a světla připravena. Za pět minut začínáme.
Rafal Wišňevski na scénu!
Zprávy se šíří rychle.
Přirozené prostředí pro drby.
Kryštofe!
Počkej. Kryšto!
Dlouho jsme se neviděli. Vypadáš skvěle! Posilovna?
Stres.
Rád tě vidím.
Mám volný čas, tak jsem přemýšlel o těch show, co jsi nabízel…
Promiň, ale ne.
Proč? Rozhodl jsem se začít novou kapitolu…
Podle toho, co jsem slyšel, ji pro tebe začal někdo jiný.
Nejsem sebevrah, abych šel proti Alici.
Nikdo není.
O čem to mluvíš?
Kryštofe!
- Potřebuju laskavost. - Promluvíme si později, jo?
- Vysíláme za dvě minuty! - Raz, dva.
Tady ho máme.
Daniel Nowacki, spisovatel a sloupkař. Kniha Vnitřní harmonie.
A pak Monika Grabarček. Učitelka a donedávna modelka.
- Chodí s… - Se mnou.
- Čtu noviny. - A já sleduju tvoji show.
Ahoj!
Možná bys mohl udělat výjimku…
a být na ni hodný?
Co myslíš, chlape?
To stačí.
- Ticho! - Za minutu jsme živě!
Tohle je tvoje poslední kniha.
Vnitřní harmonie. Četl jsem to.
- Gratuluju. - Psal jsi ji dlouho?
Chcete-li psát o harmonii, musíte ji v sobě najít. Chce to čas.
Dokonalá rodina, profesionální úspěch.
Tvůj život je v harmonii.
Harmonie není vždy o vnějších okolnostech.
Musíš ji najít v sobě.
Poslouchat svůj vnitřní hlas.
Aha!
Takže ten vnitřní hlas ti řekl, že máš mít poměr s 20letou sekretářkou?
Dobře.
Je podvádění manželky nutné k tomu, abys byl v zenu?
To se z tvé knihy dozvíme?
Tohle nemusím poslouchat.
Super. Záběr na toho chlapa, jak odchází.
Nesmyslná show!
Dobře.
Ale Danieli!
Zapomněl jsi na svou vnitřní harmonii!
A teď publikum.
Tak! Perfektní!
A teď přivítáme dalšího hosta, Moniku Grabarček!
Ahoj.
To je pořádný stisk.
- Nervózní? - Viděla jsem, co se teď stalo.
Myslíš si, že si to nezasloužil?
V živém přenosu,
před celou zemí. Myslím, že si to bude pamatovat. Můžeš být hrdý.
Je pro tebe problém odhalit se?
Nezdobil tvůj zadek donedávna většinu billboardů ve městě?
Vypadá to, že tohle bude konverzace na úrovni.
Vsadím se, že tě děti ve škole
poznávají podle tvaru prsou a délky nohou.
- Že? - Měla jsem dobrý důvod.
Jaký je tvůj, že jsi kretén?
To je na učitelku neomalené. Jsi neomalená, víš to?
Na celebritu lidi moc soudíš.
Bohužel
jsem jen reportér.
To je dobré vědět.
Tak mi polož otázku jako reportér.
Jinak si myslím, že to tu ukončíme.
Děkuji.
- Řekla, o co jde? - Ne, určitě to není nic špatného.
Četl jsem ty analýzy.
O kolik klesla sledovanost? O sedm procent?
Osm.
Grafy a tabulky nelžou?
Grafy a tabulky ukazují něco, co se mi nelíbí.
Budu upřímná. Je to víc než špatné.
Ale…
koneckonců brzy budu moderovat
nový pořad pro děti.
Můj obličej na billboardech.
Krásný úsměv.
To znamená, že sledovanost mé talk show vyletí nahoru.
Jsi si jistý?
Udělali jsme průzkum.
Čekali jsme katastrofu, ale je to ještě horší.
Tvoje image by naši dětskou show úplně zničila.
Pokud ti nenajdeme spolumoderátorku, kterou všichni milují.
Dobrej vtip.
To není vtip?
Přestaň. Ani náhodou.
Přemýšlej o tom, je to opravdu dobrá nabídka.
Nechci s ním pracovat.
Ne s vámi. Promiňte.
Ne s ním, ale vedle něj. Jako partneři.
- Fakt. - Ne s ním, vedle něj, před ani pod ním.
- Ani náhodou. - Ale je to fakt dobrá nabídka.
Tvé vystoupení překonalo rekordy ve sledovanosti ztracené show. A navíc.
Diváci jsou rádi, že jsi mu ukázala, kde je jeho místo.
Přemýšlej o tom.
Slibuješ?
- Můžu? - Jasně.
Zdravím. Kde najdu slečnu Moniku?
Tamhle.
- Tam. - Ano. Tam.
- Tam? - Jo.
- Ano, tam. - Děkuji.
Podívej. Monika má čím dál tím lepší nápadníky.
- Tam? - Ano.
Přesně tam.
Co tady děláš?
Mrzí mě, jak jsme začali.
Naštěstí nemusíme pokračovat.
Moniko, tvá osobnost je moje poslední šance.
Promiň.
- Je to talentová show pro děti. - Ne.
Je jiná než ty ostatní.
Nemám zájem.
Každé dítě bude moct předvést, v čem je nejlepší.
Dostanou konzultace zdarma,
trenéry zpěvu, tance nebo čehokoli, s čím přijdou.
- Pomůžu ti. - Ne, zvládnu to.
Neříkej „my“. Žádný „my“ není a nikdy nebude.
Proč jsi tak tvrdohlavá?
Nechci s tebou mluvit, natož s tebou pracovat.
Odmítnuté děti budou poslány
do středisek ve svých městech, aby mohly rozvíjet své dovednosti.
Moniko. Jde především o dobro dětí.
Část příjmů z reklamy poputuje do dětských domovů.
Já…
Řekl jsem producentům, že potřebuju skutečného učitele.
Já to udělám, já!
Promiň, drahá, ale ty máš obličej spíš do rádia.
Možná bych to mohla zkusit já?
- A tvůj je do televize? - Ano, je.
Nebudu s tebou dělat.
- Existuje spousta učitelů. - Jo.
Slečno Moniko, děje se něco?
Víte, jak obrovská příležitost to pro vaši školu je? Pro vaše studenty?
A pro vás.
Tak co? Slyšíš něco?
- Nemá šanci. - Kdo?
- Ředitel! - Rafal!
Všiml jsem si, že jste velmi autentický.
To má kamera ráda.
Co když jste přirozený bavič?
Dobře, pustím slečnu Moniku na jeden den v týdnu.
A pokud vás bude kamera milovat, nabídky se pohrnou.
Den a půl.
- Chtěl jste být někdy v televizi? - Skončili jsme.
Ani náhodou.
Aspoň zavolej.
Volal jsem. Volal jsem všem.
Někteří lidé zavěsí jen při zmínce tvého jména.
Alice tě dala na černou listinu.
- Káva pro tebe. - Černá?
Ano. Tahle je pro tebe!
- Díky. - Nashle.
- Co mám teď dělat? - Nic. Počkat, až vše utichne.
- Najdou si jinou oběť. - A co když ne?
Tak skonči a starej se třeba o domácnost?
- O domácnost? Jako ty? - A co?
Neměl bych dělat nic, dokud Aniina máma nedokončí další cestu života?
Už jsi někdy pekl chleba?
Netušil jsem, že je mouka tak uklidňující.
Mouka možná, ale dluhy a zablokované karty ne, pane Perfektní hospodyně.
V 21. století už pracující žena a muž v domácnosti nikoho nepřekvapují.
- Kromě toho, Monika… - Enzo, musíš mít něco našetřené.
Jo, to mám.
Pořád jsem šetřil, investoval, kupoval akcie, dluhopisy, krypto…
Dobře, chápu. Mám ještě jeden nápad.
Za pár dní ti dohodnu schůzku, jo?
Aha! To je ono! Někdo z branže?
Tak nějak.
Myslím, že to zvládneš.
Pořád máš své reklamní kampaně.
- Z reklam tě nikdo vystřihnout nemůže. - Jo.
- Dobře? - Tak jo.
Hej! Co to děláte?
To jsem já! To je má reklama.
Jasně. Taky jsem tam měl být, ale fotil jsem v Dubaji.
Jestli chceš, můžeme tě s tímhle krasavcem vyfotit.
No tak!
Dobré ráno.
Vím, že nebereš telefon, emaily a kurýry…
Řekla jsem to jasně.
Ten se nevzdává, co?
Jestli tě nepřesvědčí tohle,
tak toho
už nechám.
Jmenuju se Zosia, je mi pět a půl a ráda zpívám.
Ráda tančím. Chtěla bych dělat balet.
Chtěla bych bílé šaty. Nové, z obchodu.
Rád hraju na klavír, ale paní učitelka říkala,
že lekce jsou drahé, a já musím počkat.
Rád kreslím komiksy, ale stydím se, protože nevím, jestli kreslím hezky.
Každý si zaslouží šanci.
Ahoj, zlato!
Hrají skvělý film, půjdeme?
Prošlo tudy tornádo?
Nemám náladu na filmy.
Co? Proč?
No…
Neuvěříš, kdo mě navštívil.
Aha.
- Nevzdává to? - Ne, ale já taky ne.
- Nechci to dělat. - Dobře.
Showbyznys je těžký.
Krutý,
nevypočitatelný.
- Co ještě? - A nespravedlivý.
A? Nezvládla bych to?
Když můžeš ty, tak já taky.
Hej, co se děje?
Vyhodili mě.
Cože?
Odkud?
- Z časopisu? - Odevšud.
Ahoj, tati.
- Ahoj. - Zdržela jsem se.
Nekoupila jsi kytky?
Zapomněla jsem. Promiň.
Co se děje?
Chtějí, abych moderovala televizní show s dětmi.
Budeš zase Klaudie?
Ne, teď chtějí Moniku.
Dobrá volba.
Klaudii neznám, ale Monika je skvělá holka
a umí to s dětmi.
Co je?
Nevím, myslím, že se bojím.
Myslíš, že bych to měla vzít?
Jasně!
Řekneš ano. Jsem si jistý.
Jsi jako máma. Vždycky ráda zkoušela nové věci.
I když se bála.
Nedokázal jsem s ní držet krok.
Dobře, koupím ty kytky.
Dobře, světla.
Teď na boku.
V pořádku?
Prosím, buďte ticho, brzy začneme.
Musím říct, že vypadáš krásně.
To video bylo moc.
Spravíš to? Tak jo.
Ale zabralo to, ne?
Připraveni?
Tohle je nahrávaná zkouška.
- Moniko, trochu doprava. - Jo.
Ještě trochu. Jo. Musíš zůstat ve světle.
Dobře, pozor! Kamera!
Dream Academy.
Rafal Wišňevski a…
Monika Grabarček.
Vítejte v naší show, kde nic nebude jako dříve.
Noví lidé, nové tváře, nové příběhy.
A nová moderátorka.
Slibujeme, že tentokrát budeme spolupracovat, že?
Ve vyřazovacím kole vybereme soutěžící,
kteří vás pod vedením poroty ohromí svým talentem.
Ty šťastné potkáme ve velkém finále.
Moniko?
Souhlasíš se mnou,
že diváci rozhodnou, kdo vyhraje?
Ano, jistě.
O finále rozhodnou diváci, kteří budou hlasovat pomocí sms.
Představíme naši porotu.
Stop! Sjedeme to ještě jednou.
- Klid. Jsme tu, abychom si pomohli. - Díky.
Enzo! Ahoj.
…přijde a svítí červená.
- Začnu mluvit a je tma. - Ale…
Jo? To je skvělý.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Nová image?
Trápící se umělci jsou teď v módě, to nevíš?
Zítra v devět?
Ano.
- Měl jsi nás vidět na pódiu. Skvělý. - Mně stačí vidět Moniku každé ráno.
Tak zítra.
Zapracuj na lýtkách.
Měj se.
Pojď.
Dnešek nebyl tak špatný.
A co Rafal?
No tak.
Co?
Viděla jsem to vaše naparování.
Jaké naparování? O čem to mluvíš?
- Nemáš se čeho bát. - Jasně.
- Rafal je slavný, sebevědomý, pohledný… - Co ještě?
To mi řekni ty.
Nikdy nebude ty.
Dáte si ještě něco?
Účet, prosím. Zaplatím kartou.
Ne. Hotovost. Platím.
- Ne, zlato, zaplatím. - Ani náhodou.
- No tak. - Ne. Ale ne…
- No tak! - Nedáte si ještě dezert?
Vrátím se.
Zlato, to není problém.
Bez diskuze. Hned jsem zpátky.
- Můžu? - Ano.
Tady máte.
Hej!
Končil směnu a chtěl to vyrovnat.
- Příště. Z toho se nevyvlíkneš. - To nemám v plánu.
Zpomal, zvládneš to.
Zdravím.
Kažiku? Co tady děláš?
Hraju na kytaru.
- Kde máš rodiče? - Zdravím, kolegyně.
Zdravím.
Myslel jsem, že by měla být zastoupena i naše škola.
Zvlášť, když jsem vám dovolil tady být.
Takže na to nezapomeňte, dobře?
Až přijde Kažik na řadu.
Dobře! Teď mě omluvte.
Povinnost volá.
Řediteli, další rozhovor?
Pojď.
Držím palce.
Jsme připraveni, pane.
- Jsme tu. - Kažiku?
- Tohle je Kažik. - Něco o sobě?
Je to baskytarový virtuóz. Bude hrát Bacha.
Dnes bude dobrý den.
ROMANTICKÁ VEČEŘE KOHO VYDRŽUJE ZNÁMÁ HVĚZDA?
No tak.
Pořád to může být dobrý den.
Promiňte!
- Dobrej. - Dobrej.
Kolik do Montažovy?
Montažova.
Je zrovna špička.
- Kolik? - Pro vás speciální nabídka 60 zlotých.
- Kolik? - Je to 60 zlotých, jdete?
Jsem tady. Kde je ta schůzka?
ÚŘAD PRÁCE
Mám s vámi schůzku.
O práci?
Ano.
Běžte za kolegou.
Nezaměstnaný?
Ano.
Hledáte práci?
Ne. Šel jsem kolem.
Nemám takové vtipy rád, tak přestaňte.
Jaká je vaše profese?
Novinář, konferenciér, redaktor, expert.
Co umíte?
Moderovat akce, vést rozhovory, moderovat diskuse, pózovat…
Vy mi nerozumíte, pane Tkačiku, máte nějaké skutečné dovednosti?
To jsem si myslel.
Jsem inženýr.
Specializuju se na sportovní auta.
Aha. Dobře. Zaregistruju vás do systému
a ozvu se, až bude Polsko vyrábět vlastní Lamborghini.
Ještě něco?
Dnes máme asi 50 soutěžících.
Raz, dva…
Zvládneš to?
Pracuju s dětmi každý den. Díky za zbytečné obavy.
Chci, abys udělala dobrý dojem.
- To není zrovna to nejdůležitější. - Ne, to bych neřekl.
Raz, dva, raz, dva.
Takže? Připraveni?
Jedna otázka a strčte je na pódium.
Promiňte? Slyšel jste někdy o trémě?
Ano. Včera. Během tvého vystoupení.
- Kryštofe. - Kryštofe co?
Nebuď sentimentální. Jsme o půl hodiny pozadu.
Do práce!
Do práce.
Co na ně říkáš?
On dělá, co může. Ona pomáhá dětem.
Takže nuda.
Takže?
Plán B?
Určitě?
Rozhodně. Pojďme to trochu víc rozjet.
Jdu na to.
Stefane, jdeme!
Ježiši!
Promiň!
Taková síla!
POTLESK!
Promiňte, prosím.
- Pane řediteli, prosím! - Jsem emocionální podpora!
Dámy a pánové. Vážení diváci, přátelé.
Pojďme Kažikovi zatleskat!
Studentovi mé školy!
Touží po slávě.
Dostane se daleko.
Ale není to on, kdo se má dostat daleko.
Perfektní.
Prádlo.
Bravo.
Jak vidíš, vše je pod kontrolou.
Jo, to vidím.
Vezmu tě na výlet.
Postarej se o to. Počkám venku.
- Nemohl bys mi… - Ne.
…pomoct?
Neboj, bude to dobrý.
Jsi mladý, pořád máš čas.
Určitě si něco najdeš.
Nikdy není pozdě naučit se něco nového.
Kromě toho jsi Enzo, ne?
Jaký Enzo?
Jsem prostě Stefan Tkačik.
Stefan?
Já jsem Bazyli.
Fakt se jmenuješ Bazyli?
Víš co?
Dřív jsem se specializoval na takováhle auta
a teď opravuju staré vraky.
Jako jsem já.
Bazyli, říkají, že nikdy není pozdě.
Říká se to.
Ale některé staré vraky nelze opravit.
Páni!
Podívej na tu barvu, brácho!
A podívej na tu linii auta, rovná jako šíp.
Madam, moc se omlouvám.
To seš ty?
Vy se znáte?
- Toho takzvaného mechanika? Bohužel. - Nebyla to má vina!
- Přiznej, žes to špatně opravil. - Když neumíš řídit, zničíš každé auto.
- Neumí přiznat, že to zvoral. - Víš co?
To auto bych dal dohromady za jeden den i se zavřenýma očima.
Jasně. Tak do toho! Ale tentokrát to udělej pořádně.
Dobře, udělám to.
- Pojedeš v tom svém retro závodu? - Pořád se můžu přihlásit.
Sázka.
- Sázka. - I tak nevyhraješ.
Pokud to auto pojede, tak jo.
- Uvidíme. - To teda.
Jo. Skvělý.
POTLESK!
Teď začne skutečná zábava.
Za chvíli zjistíme, kdo se kvalifikoval do čtvrtfinále.
Číslo
20.
Číslo 45!
I když pochybuji, že by nás číslo 45 mohlo v dalším kole překvapit.
Taky číslo 17 a…
32!
Se svým naprosto průměrným výkonem.
Počkat, co to děláte?
Zastavte natáčení!
No tak!
Co se děje?
Ty děti si to berou osobně.
Co si berou osobně?
Neboj, je jen hysterická.
Slíbili mi, že tu budu mít nějaké slovo. Proto jsem souhlasila.
Ale… Kdo to vlastně je, aby nám říkala, co máme dělat?
Měl bys ji poslouchat.
Představenstvo ji tady opravdu chtělo. Na rozdíl od tebe.
Dobře, uklidněte se. Já jsem producentem téhle show, že?
Jo, ale o show tu nejde.
- Jde o děti. - Dobře.
Odteď žádné komentáře.
Spokojeni?
Říkejte dětem jmény, ne čísly.
Dobře, je vše jasné? Můžeme se vrátit do práce?
- Ano, můžeme. - Výborně!
Ahoj!
Mám hrozný hlad. Máme něco k jídlu?
Co?
Nakoupil jsi?
Dobře. S pohovkou máš utrum.
Mně se tu líbí. Co děláš?
O co ti jde?
Mám tě moc ráda na to, abych koukala, jak koukáš do zdi.
Díval jsem se na auta.
Skvělý.
Budeš celý den sedět doma?
Hledal jsi nějakou práci? No tak, Stefane, seber se!
Věděl jsem, že tě ta práce změní, ale až tak?
Dělal jsem si srandu!
O co ti jde?
Jestli se ti na té pohovce tak líbí, můžeš na ní dnes spát. Dobrou.
Skvělý.
Počkej, najdu ti něco na práci.
Jo. Taky nerad nečinně sedím.
Jsem muž činu.
No, to mě vážně překvapuje, Víšku.
Pojď. Dám ti nějaké oblečení.
Au!
- Zdravím. - Zdravím.
Překvapený?
Abych byl upřímný, myslel jsem, že z toho vycouváš.
To jsem si říkala o tobě, tak jsem se přišla podívat, ještě jsi ani nezačal.
No, protože…
Protože jsem nenašel to správné auto a…
Jestli můžu…
- Zdravím. - Zdravím.
Jako svědek sázky bych chtěl navrhnout,
abyste se vsadili o to auto, které tady paní…
Aleksandra.
Enzo.
…řídila v tom nešťastném závodě,
pokud je to ještě možné.
Jo, to je.
Samozřejmě. Skvělý nápad.
Takže? Dohodnuto. Víš, kde mě najdeš.
Tak zatím.
- Nashle. - Nashle.
Šéfe, proč ji prostě nepozveš na rande? Nebylo by to snazší?
Proč prostě nepracuješ? Nebylo by to snazší?
Pane Muži činu?
Tohle už je ohrané.
Co?
Vidím, že pořád chováš ty příšerné ptáky.
Gallus gallus domesticus, žádní příšerní ptáci. Ano, chovám.
Tady to máš. To je ono.
Nedokázala jsem se s ním rozloučit.
Panebože! Je to živé!
Děláš si srandu?
Myslela jsem, že chceš výzvu.
Pochopím, když to vzdáš.
To by se ti líbilo, že? Dobře. Můžu začít už dneska.
Fajn. Tak na co čekáš?
- Tady máš. - Fajn.
Hodně štěstí.
Chce, abych jí opravil kurník.
Ahoj.
Copak se děje?
- Jak se jmenuješ? - Klára.
Krásné jméno.
Řekni mi, Kláro…
kde máš rodiče?
Jestli chceš brečet, můžeš brečet.
Víš, že jsem včera taky brečela?
Jo. Pohádala jsem se s přítelem.
Nechceš mi říct, co se stalo?
Ten pán říkal, že neumím zpívat.
- Jaký pán? - Na pódiu.
- A ty mu věříš? - Ano.
Víš, že on neumí zpívat vůbec?
Neumí?
Neměla bys mu věřit.
Chceš obejmout?
- Jo. - Pojď sem.
Půjdeme za tímhle pánem.
Pomůže ti najít maminku.
Ano? Skvělý.
Moniko, kam jdeš?
Jak se jmenuješ?
Monika Grabarček.
Účastníte se téhle soutěže? Jestli ne, tak…
- Co? Povíš, že nemám talent? - A máš?
- Umím mluvit s dětmi. - Nuda.
No tak, líbí se vám, když jsem takový.
Líbí?
Ale proto jste tady.
Asi se to k tobě nedoneslo.
Asi si myslíš, že můžeš dětem říkat, co se ti zlíbí,
ale ještě jednou něco takového a nechám tě vyhodit. Jasný?
Už jsi někdy
dělal na autech?
Dělal.
Fotil je na sociální sítě.
Tohle musíš víc utáhnout, nebo se to rozpadne.
Díky.
Poděkuj šéfovi.
Víšku! Přines mi drátěný kartáč!
Hodně štěstí.
Ahoj.
Tak co?
Takhle to bude vypadat?
Jo, takhle se mi to líbí.
No tak.
Našel jsem dveře a objednal je. Přijdou příští týden.
Musím ho pozinkovat, natřít základním nátěrem a nastříkat.
Bude jako nové. Máš štěstí, motor je v dobrém stavu.
O co ti jde? Budeš sem chodit a koukat, jak pracuju?
Jestli budu muset.
Pomoc.
Potřebuju nápad na večeři.
Vedle otevřeli italskou restauraci.
Chci to udělat.
Jakože to chceš doručit domů?
Ne, chci to uvařit.
Mohl bys zkusit udělat…
nebo radši ne. To ne.
Zavolej Anie. Bude mít správný recept.
Něco, co zvládneš. Něco…
jednoduchého.
- Nechceš svézt? - Ne, díky.
Určitě?
Tak jo.
- Tady. - Díky.
Haló?
Můžeme začít.
Tohle není cesta domů.
Čekáš, že se ti bude únosce zpovídat?
- Budeš muset. - Chci ti něco ukázat.
Spěchám.
- Fajn. - Co děláš?
- Mám to otočit? - Zbláznil ses?
Trochu, ale… Rád bych ti ukázal něco, co se ti bude líbit.
Tak co?
Fajn, jeď!
Půjč mi mobil. Můj je vybitý a musím zavolat Stefanovi.
Tady máš.
VOLÁ RAFAL
Když česnek napřed zmáčkneš, půjde líp oloupat.
Vážně?
Dobře…
Nahráváš mě?
Ahoj, tohle je vaše oblíbená bývalá celebrita Enzo!
Dnes vás místo svezení autem
vezmu na kulinářskou cestu do Itálie.
Vyzkoušel jsem spoustu nových věcí, ale mám pocit,
že vaření mám v krvi…
Au!
Někdo tě chtěl poznat.
Slíbil jsem jim, že ti to neřeknu.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dobrý den.
Zosia říkala, že nepřijdete, ale já věděla, že jo, protože jste super.
Přivedl mě sem on.
- Jsi hezčí než ta poslední paní. - To byla…
sociální pracovnice.
Můžeme si hrát?
Nevím, jestli máme čas.
Prosím!
Když tak hezky prosíte, zahrajeme si na babu, tak běžte!
Bum!
Cítím tu nějaký příběh.
Ano.
Vyrostl jsem tady.
Vděčím tomuhle místo za hodně, proto pomáhám, kdy mohu.
Ty děti tě milují.
Odpouštím ti ten únos.
Ale stačilo se zeptat.
Ne. To bys nesouhlasila.
To se teď nedozvíme!
Kvůli nim bych souhlasila.
Trochu i kvůli mně.
Kdybys mě sem chtěl vzít znovu,
neodmítla bych.
Domluveno.
- Domluveno. - Pojď sem.
Ahoj.
Neuvěříš, kde jsem byla.
Lásko, promiň.
- Měla jsem se vrátit dřív, ale… - Volala jsi z jeho mobilu?
Jo, můj byl vybitý. A pak jsem úplně ztratila pojem o čase.
A vrátila ses pěšky?
To jsi uvařil sám?
Zbytečně.
- Ráda bych to ochutnala. - Je to studený.
Mohlas říct, že na mě nemáš čas.
- Tak to není. - Není?
- Zdrželi jsme se ve studiu. - Viděl jsem, jak jsi pohlcena prací.
Dělal jsi to taky. Nepamatuješ, jaké to je?
Víšku, přines mi lampu.
Tohle ne, baterku, ty blb…
Ahoj.
Vypadá to
docela dobře.
No…
Dal jsem tam
těsnění.
Čekám na blatník. Měl by dnes přijít.
Co ještě? Jen stěrače a pár detailů.
Pak ho musíme umýt a navoskovat a bude to skvělé.
Bude to hotové včas, jak jsem říkal. Vážně.
Víš, že jsem závodila v rallye?
Ale skončila jsem, když jsem měla Damiana.
Teprve po letech jsem se přihlásila do klubu retro aut.
A proč?
Myslela jsem, že na mě už nic nečeká.
Můj syn žije v USA. Jezdí sem,
ale spíš, aby mě přesvědčil, abych prodala dům a žila s ním.
Jsem tu sama.
Chtěla jsem si něco dokázat.
V klubu je zvykem vybírat auta na show.
Samozřejmě to není skutečný závod, ale je fajn ho dokončit.
Chtěla jsem dokázat, že to auto zvládne,
i když všichni říkali, že je to vrak.
Nebyla to tvoje vina. Udělal jsi vše správně.
Ponížila jsem se.
Pořád si ze mě v klubu dělají srandu.
Neboj, tentokrát to bude jiné.
Myslíš, že tentokrát můžu vyhrát?
Nešel bych tak daleko, ale dojedeš do cíle.
Jsi tak tvrdohlavý.
Něco mě zajímá.
Jestli byste to vy dva zvládli dvě hodiny u jednoho stolu v restauraci.
Jasně, že jo.
No co?
Zítra? V devět?
Jasně.
Tak máme schůzku.
Musím jít. Nashle.
Nashle!
Nemusíš mi děkovat.
Víšku…
Jo, já vím.
Nezapomněl jsem na to těsnění.
Co se tady děje?
Kurz první pomoci.
Známkovaný?
- Jistě. - Skvěle.
Kažiku. Hledal jsem tě. Co tu děláš?
Pomáhám. Paní učitelka Monika mě o to požádala.
Paní Monika?
- Na co tohle všechno potřebujete? - Pro zábavu.
Zábava na polské škole?
Nepřestáváte mě překvapovat. Odvedu si Kažika. Je to důležité.
Pojď, Kažiku.
Pak zase přijď.
Vítejte v pořadu Nový život starých aut.
- Dobrý název. - Je to jen pracovní název.
Tenhle krasavec vládl silnicím.
Pak byl sesazen z trůnu
a stal se z něj kurník,
dokud se nedostal do rukou
tady mistrovi!
Byl rozebrán,
větší části byly pozinkovány, aby se netvořila rez…
To se musí?
Co? Myslela sis, že se to může jen tak natřít? Ne.
Pak se musí všechno složit dohromady, objednat nová okna, odstranit nedostatky,
nastříkat a barvu vypálit v lakovacím boxu a…
- Hotovo! - Jo. Zhruba řečeno.
To, co tu vidíš…
je umělecké dílo.
To by mělo stačit.
Já bych se na takovou show díval. Až na to, že nemám televizi.
Proč máš tak ohnutou ruku?
Takhle se hraje.
„Takhle se hraje.“ Hraj jako Jimi Hendrix. Použil zuby. Takhle.
Zuby. Takhle hrál.
Jo.
Prostě do toho dej víc emocí.
NOVÝ NÁVRH TELEVIZNÍ SHOW
CO SI O TOM MYSLÍŠ?
Dobré ráno.
Tys byl vzhůru celou noc?
Pracoval jsem.
- Pracoval jsi? - Jo.
Na čem?
To je překvapení. Řeknu ti to pak.
- Máš dnes večer volno? - Můžu mít.
Co třeba večeře,
druhý pokus?
Cítím, že mi dnes vše vyjde.
DĚKUJU. HODNĚ TO PRO NĚ ZNAMENALO. PRO MĚ TAKY.
Široký záběr na děti. Chci ukázat, že jich je hodně.
Pak záběr na hvězdné porotce. A samozřejmě na slečnu Moniku.
Točíme promo.
Pane, možná bychom se mohli víc zaměřit na děti?
Tohle není debata. Máme scénář, držíme se ho.
Ale je to show o dětech, ne o nás.
Možná bychom mohli natočit rozhovory s dětmi?
Vždycky řeknou něco zábavného.
Držíme se scénáře.
Chcete, aby všichni zůstali po pracovní době
a natáčeli rozhovory s dětmi?
- Zůstanou tu zadarmo? - Já jo.
Já taky.
Já taky nespěchám.
Tak doufám, že vy zůstanete taky.
Ovšem. Jak dlouho bude třeba.
- A testovací jízdy! - Jo!
Můžeme hledat unikátní auta, opravdové klenoty.
Mám práci. Uvidíme se později, jo?
- Dobře. - Fajn.
A hosty.
Ne celebrity, ale skutečné odborníky.
- Enzo! - Jacku.
- Bože. - Co myslíš? Máme hit?
- Nic tě nezastaví, co? - Ne!
Upřímně, mluvil jsem s hlavouny. Všichni říkají totéž. Hele.
- Koncept je geniální. - Jo!
- Zní to fantasticky. - Jo!
- Problém je v tobě. - Co?
No, oni nechtějí tebe.
- Ale říkal jsi, že to utichne. - Já vím.
Víš co, Enzo?
Musím ti to říct.
Skončil jsi, brácho.
Je mi to líto. Hlavu vzhůru.
Někam zavolám, vyřešíme to.
Haló?
Dobře. Poslouchám.
Jak skončil?
Podáš mi ubrousek, prosím?
- Promiň. - Dobrý, nic se neděje.
Děkuji.
Jsem teď nějaký nešikovný.
Všimla jsem si.
Ale… Ne, to… Na moji práci to nemá vůbec vliv.
Auto bude hotové včas.
Takže jde jen o auto?
No…
Spravím ho.
A spravím to mnohem líp než poprvé. Slibuju.
Už dávno mi na tom přestalo záležet.
Chci říct…
Ne, chtěla jsem, abys to auto opravil,
protože jsem doufala, že to nějak pomůže…
napravit mě.
Že si můžeme pomoct.
Víš, já…
Já…
Myslím, že půjdu.
Mám u sebe klíče.
Víšek nebude moct zavřít dílnu.
Nenecháš mě to ani zkusit?
Jo. Tak já půjdu.
Já se taky bojím.
Přesně tak.
Jo, všiml jsem si,
že se bojíš sednout si za volant. Bojíš se řídit, že?
- Hele… - Ne, počkej.
Vážně, když se s tím…
Když ten strach nepřekonáš, pokud…
Jestli se nepřestaneš bát,
ani to nejlepší auto ti nepomůže.
A co ty?
Já?
Já…
Ne každé auto se dá opravit.
Víš co? Možná, že se bojím řídit,
ale ty se bojíš žít.
Ahoj, tady Enzo.
Pokud to nezvedám, znamená to, že nemůžu mluvit. Zanechte…
Můžeme jet rychleji?
Ještě rychleji?
Madam, existují předpisy.
Ahoj, tady Enzo.
Pokud to nezvedám, znamená to, že nemůžu mluvit.
Zanechte vzkaz.
Stefane?
DÍKY, ŽE JSI SE MNOU STRÁVILA VEČER
Strýčku.
Proč jsi na ni nechtěl počkat?
Čekal jsem minule.
Chutná ti to?
Tohle je fakt dobrý.
Ale příště, kdybys mohl
přidat víc pepře, míň česneku a…
Nemohl by sis s ní promluvit a vše si vysvětlit?
Jasně, promluvíme si. Ale dnes budu spát tady.
ŽHAVÝ MILOSTNÝ POMĚR SHOWMANA A MODELKY
Promiňte.
Hledáte Moniku Grabarček?
Určitě je s Rafalem. Jsou nerozluční.
- Jak jako? - Tak jako.
Díky němu jsem se cítila výjimečně.
Protože jsem.
Ale když přišla, hned na mě zapomněl.
Jsou nerozluční.
Například jí dal kytici růží.
Ve vzduchu je aférka.
Promiňte, to jsem neměla.
Ode mě jste to neslyšel, dobře?
Hned by mě vyhodili.
Vidím, že tvrdě pracuješ.
Není divu, že na mě nemáš čas.
- No tak. Rafal jen… - Tos fakt musela?
Musela?
Říkala jsi, že s televizí končíš.
Zdá se, že tě někdo přesvědčil, abys zůstala.
A co? Ty sedíš celý den doma, protože žárlíš, co?
Ukázalo se, že mám proč.
Co?
Moniko, vůbec nevím, o co jde.
Je to nějaká manipulace.
To bylo, když jsem chystal tu večeři?
Stefane, seber se. Ty mi nevěříš?
Věřím tomu, co vidím.
A vidím, že jsi radši s ním než se mnou, tak nebudu zdržovat.
To je zajímavé.
Nevadilo ti, když jsi se vyspal s mojí snoubenkou.
Počkat, kdy to bylo? 22. března… Jo, vzpomínám si, na moje narozeniny!
Když tak na její, 15. dubna!
- Proč myslíš, že tě se mnou podvedla? - Je to tvůj styl.
K práci se dostal přes postel. Všichni ví, že ho stvořila Alice.
Co teď? Přišel o práci a našel si další, která ho vydržuje?
- Přestaň! - Uklidni se.
- No tak, prosím! - Hej!
Bože!
Nechtěl jsem rušit, ale brzy přijdou diváci.
Pojďte se mnou.
Moniko?
PROBLÉMY MĚSÍC PREVENCE DEPRESE
Andreji?
Tomu neuvěříš.
Jsi teď doma?
Stefane?
To jsem já.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
Byl jsem poblíž.
Říkal jsem si, že se stavím a vrátím ti tu formu na dort.
A kde ji máš?
- Co? - Tu formu na dort.
Aha, vidíš.
Zapomněl jsem ji.
Hádali jste se s mámou často?
Co se děje?
Já nevím.
Kde je Stefan?
Odstěhoval se.
Pořád se hádáme. Nedokážeme spolu vyjít.
Nevím, co mám dělat, tati.
Nejsem ten nejlepší, kdo by ti měl v tomto ohledu radit.
Co je?
No, víš…
když tvoje máma žila,
byl jsem přesvědčený, že ona
je ta pravá,
že už bych nikdy nemohl…
A teď…
Ola, teda Aleksandra…
Miluju ji.
Sakra, Moniko.
Moc ji miluju.
To je dobře, tati.
To je dobře.
Na co se díváš?
Vlastně na nic.
To se chceš jen tak povalovat?
Nemáš co dělat?
- Vlastně ne. - A co tvoje show?
- Nebude. - Proč?
Proč tolik otázek?
To byla čtvrtá a ty mluvíš nesmysly.
- Koukala jsem na jednu show online… - Už toho nech!
Je vědecky dokázáno, že být upřímný sám k sobě je osvobozující.
Víš vůbec, co to znamená?
No tak.
Mohl bys něco dělat. Zatím máš jen výmluvy.
- Prosím? - Proč něco neuděláš?
Nechci s ní mluvit. Je to normální.
S tou show.
Můžeš ji udělat sám.
Na televizi se už nikdo nedívá.
Všechno je online. Podívej.
Vítejte v pořadu Nový život starých aut.
- Uhni. - Tenhle krasavec…
Ty jo.
To jsi udělala sama?
Kdo jiný?
Dobrá práce.
Arteme, moc hezky maluješ!
Děkuji.
Co to je?
Je to dům, ve kterém žijí myši.
Myši? Máš rád myši?
Ano, jsou moc roztomilé.
Moniko, někdo za tebou přišel.
- Běž. - Stefan?
Dohlédnu tady na to.
No tak, řekni ano! Prosím!
Ale paní učitelka Monika neví, o co jde.
- Jestli jde o show… - Ne.
Ne.
Máš dnes odpoledne volno? Protože Zosia a já máme plán
a rádi bychom, aby ses přidala.
VARŠAVA
Dáme si pauzu.
Děti, přestávka.
Je skvělé, že jsi pro ně najal loď.
A taky trochu pro tebe.
Šampaňské? Voda, děti…
Vlastně nevím… Lidi, kdo mi to dal do ruky?
To je naprosto nezodpovědné!
Chtěl jsem jen trochu soukromí.
- A tisk nás tady nenajde? - Koho zajímá tisk?
Budeme mít čas sami pro sebe.
A nemůžu utéct.
No, myslím, že Visla by pro tebe nebyla problém.
No tak, to jsem tak tvrdohlavá?
Upřímně?
Příšerně.
Ale ze správných důvodů.
Jsi jiná než ostatní.
To máš štěstí.
Kdybys měl pronajmout loď pro každého přítele, aby sis promluvil…
Ne pro přítele.
No vlastně,
chtěl bych ti
něco říct.
Je moc hezky.
Řeka teče.
Jo, teče.
Dej se dohromady, ty pitomče!
Co to děláš?
Moniko!
Promiňte.
To se ti snadno říká.
Vzal jsem ji do děcáku. Jako všechny ostatní.
Taky jsem myslel, že to vyjde, ale je jiná.
Ano, vyfotili nás.
Nechal jsem se unést, ale… Fajn, zítra to napravím.
Já nevím. Koupím jí květiny nebo tak.
Hej! Počkej!
Moniko, to…
Je to jen PR!
Jen pár fotek.
Možná pro tebe.
Jsem rád, že tu jsi se mnou.
- Nemluv se mnou… - Co se děje? Říkám ti pravdu.
Slyšela jsem pravdu.
Myslíš, že jsi tak důležitá?
Že ty děti zachráníš? Že zachráníš celý svět?
Už je pozdě. Celý svět je zmanipulovaný.
- O čem to mluvíš? - Nemáš nad ničím kontrolu.
Tahle show je od začátku zmanipulovaná!
Vítěz už byl vybrán. Zbytek neměl šanci.
Měla bys to pochopit.
Nemůžeš pomoct všem, Moniko.
A ty si nemůžeš všechny koupit.
- Díky, žes přijel tak rychle. - Pro klienta vše.
Musíš mi pomoct dostat se z téhle show. Už s ní nechci mít nic společného.
Co se stalo?
Od začátku je zmanipulovaná. Ty děti mi věřily.
Nevím, co říct jejich rodičům.
Nemůžeš odstoupit těsně před finále.
Podepsali jsme smlouvu. Víš, jaká je pokuta?
Já jo.
Tak co mám dělat?
Co máš dělat? Ještě jeden díl a je po všem.
Řekni mi přesně, co se stalo.
Vážně jsem si myslela, že jde o talent dětí.
Vítejte na letošní přehlídce retro aut,
kde se setkávají nadšenci do starých aut s duší.
Před námi je závod
s nejkrásnějšími auty minulého století.
Můžete se přidat!
Ahoj.
Olo.
Pochopím, když to odmítneš.
Vím, že si to zasloužím, ale…
pojedeš se mnou v téhle…
no, v téhle show?
V této
a možná i v příštích?
Nebudeš se se mnou v autě bát?
Jsem vyděšený.
Ale ještě víc se bojím, že řekneš ne.
Lháři.
Blázne.
Olo.
Nebojím se.
A se mnou se už taky nemusíš bát.
Hned tam budu, počkejte u vchodu.
Ahoj. Co se děje?
Nemáte tušení.
Těžký den?
Pojďme se projít.
Můžu ti nějak pomoct?
- Neřeknete to nikomu? - Jasně že ne.
Protože mě fakt nebaví hrát na kytaru.
A proč ses do té show přihlásil?
Pan ředitel mě přihlásil.
Chápu.
- A co tě teda baví? - Matematika.
Ale pan ředitel říkal, že je matika nudná
a že se přese… přeče…
Přeceňuje.
Ano, přeceňuje.
A nehodí se před kameru.
A že s ní nemůžete vyhrát talentovou show.
A co si myslíš ty?
Že mi na tom moc nezáleží.
Je to špatně?
Je to dobře.
Jestli nechceš hrát, nemusíš.
- Vážně? - Jasně.
Neměl bys lhát. Hlavně ne sám sobě.
Jsem rád, že vás televize nezměnila!
Jsi zlatíčko. Tak co? Vrátíme se k třídě?
Poběžíme! Dej mi ruku.
Už jdeme! Tak jo, vyrážíme!
Závodníci vyrazili!
Kdo bude první v cíli? To brzy zjistíme.
Nadšenci motoristických sportů sledují závod se zatajeným dechem.
Není to jen retro závod.
Je to sentimentální cesta do doby,
kdy slovo „krása“ neodmyslitelně souviselo s motorovými vozidly.
Číslo?
Jedenáct.
Takové náklonnosti je třeba si vážit.
Jo! Jeďte!
Ne jako v těch tvých časopisech.
O čem to mluvíš?
To se ptáš mě?
Všechno je tam vymyšlené nebo přehnané.
Nic neprodává tak jako romance.
Nechápu, o čem mluvíš?
To ty seš v showbyznysu.
Nebo jsi byl.
A já ti to musím vysvětlovat? No tak!
Říkal jsi, že je připravené.
- To bylo, ale musíš ho umět řídit. - Nezačínej. Co je špatného na mém řízení?
- Přehřála jsi motor. - Říkals, že je v pořádku.
Nejsem mechanik. Věděl jsi, že je to závod.
Haló?
Cože? Teď do dílny?
Dobře, přijdu.
Tati!
Tati?
Haló?
Co ty tu děláš?
To ty?
Ania mě sem pozvala.
- Skvělý. - To ti to tak vadí?
- Nevím, co s tebou poslední dobou je. - Možná trochu žárlím.
Bojím se, že chceš někoho, kým jsem býval.
Miláčku…
Já miluju tebe.
Jak těm fotkám můžeš věřit?
Všechno bylo zmanipulované.
- Tak proč jsi souhlasila? - To ne. Nevěděla jsem to.
Celá show je zmanipulovaná.
Jak to myslíš?
Zítra je finále a vítěz byl vybrán už na začátku.
Nemůžu s tím nic dělat.
Vždycky se dá něco dělat.
Zítra je finále, že?
Moc jsi mi chyběl.
Ano, všechno je v pohodě.
Tomku!
Dobře, musím běžet, čau.
Už jdu!
Kažiku!
Promiňte, neviděli jste kluka s kytarou? Kažika.
Ne. Jestli tu není, budu muset najít jiné dítě.
Ne, já ho najdu. Můžu?
- Byl jste v mínus dvojce? - Ne.
- Tamhle. - Kažiku!
Dobře!
Brzy začínáme!
Kažiku!
Omlouvám se, to ten tlak.
Kamery jsou vypnuté, nemusíš předstírat.
Tak jo. Můžeme?
Poslední scéna. Jedeme!
Tři…
- Vítejte zpět po přestávce! - Jsme živě a velké finále začíná.
Sleduje nás deset milionů diváků.
- Děkujeme! - Díky!
Finalisté byli vybráni diváky…
Opravdu vybírali diváci?
To je jen malý vtip, všichni.
A teď budou soutěžit ti nejlepší z nejlepších…
„Nejlepší“? Co vlastně znamená „nejlepší“?
Pro takové mladé lidi.
Smysl pro humor mé kolegyně už znáte z mého pořadu.
Takže přivítejme…
Finalisté. Pódium je tudy?
Pojďte, rychle.
Hned to zastav!
Zůstaň u širokého záběru a vypni jí mikrofon!
Vypni jí mikrofon, dělej!
Široký záběr, hudba, reklamy.
Počkejte. Klid, pánové. Nechci nikomu ublížit.
- Vážení diváci! - Dej tam reklamy! Slyšíš mě?
- Je čas na poslední kolo. - Kryštofe.
Tohle se prodá.
Vybereme našeho vítěze! Prosím přivítejte…
finalisty!
Vážně můžeme změřit talent?
- Dívej. - Můžete dětem vzít jejich sny?
Pravda prodává.
Můžete je označit za poražené?
Ne v naší show.
V této show vyhrávají všichni, kdo měli odvahu stát
na tomto pódiu.
Ochranka! Otevřete!
Zastav to! Okamžitě!
Nechte to tam.
A teď na pódiu přivítejme
Basia, Czareka, Klaudii, Weroniku, Antoše,
Maurycy a všechny ostatní!
Kažiku!
Tohle jsou všichni soutěžící od prvního kvalifikačního kola.
Zatleskejme jim.
A také jejich největším fanouškům.
Jejich rodičům. Potlesk.
Tyto děti nás naučily, že abyste dosáhli svých snů,
nesmíte přestat bojovat.
Protože ty jsou nejdůležitější.
Gratuluju k odvaze.
Výborně!
Kažiku!
Zdravím.
Pojď se mnou.
Každé ráno jím housku s máslem.
Zapiju to kávou a čtu ranní noviny.
Nikdo mi neříká, co dělat, protože já vím.
Hodím sklenici na zeď, chci odejít.
Na schodišti stojí vrátný, který se bojí
dokonce i pohnout. Drží koště.
Chytím ho za šedý overal.
A přímo do jeho vyděšené tváře zařvu:
Chci být sám sebou.
Chci být zase sám sebou.
Chci být sám sebou. Chci být konečně sám sebou.
Chceme být sami sebou.
Chceme být zase sami sebou.
Chceme být sami sebou.
Nevěřím, že je to o nějakých cizích dětech.
Každému záleží na penězích a slávě. Jen ty si hraješ na svatou.
Proč jsi využil ty děti z dětského domova Pilowo?
A poslal ty paparazzi?
Aby sis vylepšil image? Nebo sledovanost pořadu?
Jsi nikdo. Co si tím chceš dokázat?
Nemůžeš nic dokázat.
To nemusí.
- Hej! - Zamávej kameře, Rafale.
Bravo.
Díky. Díky za upřímný pokec.
Velký potlesk pro Rafala Wišňevského,
který se rozhodl při příležitosti rozloučení s TV
věnovat celý plat svému oblíbenému dětskému domovu.
Bravo!
To je skvělé, Rafale. A co víc…
Já udělám to samé.
Samozřejmě.
Promiňte.
Pojďme hrát!
Chceme být sami sebou.
Chceme být zase sami sebou.
Chceme být sami sebou. Chceme být konečně sami sebou.
Chceme být sami sebou.
Chceme být zase sami sebou.
Chceme být sami sebou. Chceme být konečně sami sebou.
Chceme být sami sebou. Chceme být zase sami sebou.
Vážně?
Zůstaneš se mnou navždy?
A co prstýnek?
Překlad titulků: Veronika Holbová